СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/5812/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Гаврищук А.В. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло два адміністративних протоколи щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 436393 від 02.07.2023, ОСОБА_1 02.07.2023 о 00 годині 45 хвилин, в м. Києві по просп. Леся Курбаса, 1а/1, керував транспортним засобом «Honda» без номерів VIN: НОМЕР_1 , у стані алкогольного спяніння. Огляд проводився у встановленому порядку, за допомогою приладу газоаналізатора алкотестера Драгер 7510 (Результат огляду 1,04%), чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 436394 від 02.07.2023, ОСОБА_1 02.07.2023 о 00 годині 45 хвилин, в м. Києві по просп. Леся Курбаса, 1а/1, керував транспортним засобом «Honda» без номерів VIN: НОМЕР_1 , який був не зареєстрований при обов`язковій його реєстрації та під час повірки документів не мав посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч.2 ст.126 КУпАП.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, з метою повного і об`єктивного розгляду та вирішення питання про накладення адміністративного стягнення, суд вищевказані адміністративні справи об`єднав в одне провадження.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 в присутності законного представника ОСОБА_2 вину в скоєному правопорушенні визнав, щиро розкаявся, підтвердив обставини викладені в протоколі, просив суворо не карати.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи прихожу до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: - даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 436393 від 02.07.2023, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 436394 від 02.07.2023, тестуванням на алкоголь за допомогою приладу газоаналізатора алкотестера Драгер (Результат огляду 1,04%); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з нагрудної камери працівників патрульної поліції.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують правопорушення є щире каяття. Обставини, що обтяжують не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особою віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, зокрема ст. 130 цього Кодексу, вона підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Разом з тим, згідно з п. 28 Постанови N 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_1 не отримував у встановленому порядку посвідчення на право керування транспортними засобами, додаткове адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до нього не може бути застосовано.

Враховуючи характер скоєного, особу правопорушника, матеріали справи, суддя дійшов висновку, що на правопорушника, на підставі ст. 36 КУпАП, має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Також, в судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про розстрочку виконання постанови, оскільки в силу свого майнового стану не має змоги сплатити штраф у розмірі 17000 гривень єдиним платежем, а тому просить сплатити його протягом десяти місяців.

Відповідно до вимог ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Положеннями ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Враховуючи зазначене, клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 40-1, 126, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, та піддати стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Розстрочити на десять місяців виконання постанови Святошинського районного суду м. Києва від 01.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у частині накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Зобов`язати ОСОБА_1 сплачувати щомісячно по 1700 (одну тисячу сімсот) грн 00 коп., але не пізніше 26 числа кожного місяця.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: А.В. Гаврищук