П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2023 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

29.06.2023 року о 10 год. 50 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» на в`їзд в Україну прибула громадянка України ОСОБА_2 , яка на паспортний контроль надала паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 . Під час здійснення прикордонного контролю, було встановлено, що ОСОБА_3 , виїхала з території України 10.02.2023 використовуючи закордонний паспорт громадянина Литви через ппр «Яготин», тобто остання вчинила спробу незаконного перетинання державного кордону без відповідного для громадян України документу, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Згідно наявної в матеріалах справи заяви, ОСОБА_4 просить справу розглянути без її участі.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частина 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Пунктом 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого ПКМУ №57 від 27.01.1995 року, передбачено, що перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу. У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в`їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_1 виїхала з території України пред`явивши на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Литви.

ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не заперечується правопорушником.

Згідно ст.1 Закону України «Про громадянство України», громадянство України правовий зв"язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; зобовязання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави.

Згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Тобто в даному випадку у разі наміру перетнути державний кордон України громадянин України, якою є ОСОБА_3 , повинен виконати обов`язки, передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», статтями 2,3 якого передбачено, що документом, який дає право громадянину України на виїзд з України і вїзд в Україну, є паспорт громадянина України (а не іншої держави) для виїзду за кордон; перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після предявлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги Закону України «Про громадянство України» та Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП - спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пункті пропуску через державний кордон України без відповідного документа.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 012833 від 29.05.2023 року, протоколом про адміністративне затримання від 29.05.2023 року, протоколом особистого огляду,огляду речей і документів від 29.05.2023 року, копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданого ОСОБА_1 , рапортом інспектора прикордонної служби 1 категорії віпс «Тиса» (тип А) від 29.06.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 29.06.2023.

Разом із тим, згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, беручи до уваги обставини вчинення правопорушення, згідно письмових пояснень вину у вчиненому визнала, приходжу до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 204-1 ч.1, 283-285, 287-294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження в даній справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук