Справа № 308/6323/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., з участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби - Зубенко І.І., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - Тричинець Н.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Закарпатською митницею Держмитслужби відносно громадянки Чехії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Чехія, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, тимчасово проживає в Україні за адресою - АДРЕСА_2 , паспорт гр. Чехії для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 21.12.2017, посвідка на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 видана 14.07.2022р, орган що видав 2101, ідентифікаційний код НОМЕР_3 , про порушення митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 0333/30500/23, 10 квітня 2023 року о 16:26 год. у зону митного контролю ділянки «виїзд з України» митного посту «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці заїхав рейсовий автобус з реєстраційнм номерним знаком Чехії НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , та причіп 9AE6678, VIN НОМЕР_6 , під керуванням гр. України ОСОБА_3 , який прямував з України до Чехії згідно з розкладом руху автобусів.

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, в ході яких встановлено, що 20.03.2022 через пункт пропуску «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ввезла на митну територію України в режимі «тимчасового ввезення до 1 року» легковий автомобіль марки «FORD», модель «FOCUS», реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_7 , VIN НОМЕР_8 , 2007 р.в., та станом на 10.04.2023 транспортний засіб в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» за межі митної території України не вивезла у строк,визначений законодавством.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вказала, що легковий автомобіль марки «FORD» модель «FOCUS», реєстраційний номерний знак знак Чехії НОМЕР_7 , VIN НОМЕР_8 , 2007 р.в, вона завезла на територію України. Не змогла вивезти транспортний засіб, оскільки перебувала на лікуванні в медичному закладі м. Рахів. Даний транспортний засіб знаходиться на митній території України за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) було повідомлено про необхідність вивезення транспортного засобу марки «FORD», модель «FOCUS», реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_7 , VIN НОМЕР_8 , 2007 р.в, за межі митної території України та попереджено, що у випадку не вивезення транспортного засобу за межі території України у строк до 20.03.2023 відносно неї буде складено протокол про ПМП за ознаками частини 6 статті 481 Митного кодексу України.

Документів, що підтверджують перебування на лікуванні в медичному закладі у місті Рахів надано не було і у митницю із заявою про продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території України вона не зверталася.

Зі слів ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) вартість аналогічного/подібного автомобіля складає 60 000 чеських корун, що згідно з курсом НБУ станом на 10.04.2023 становить 102288,00 гривень.

Таким чином, громадянка Чехії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перевищила встановлений строк тимчасового ввезення на митну територію України легкового автомобіля марки «FORD», модель «FOCUS», реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_7 , VIN НОМЕР_8 більше ніж на тридцять діб, за що встановлена адміністративна відповідальність, передбачена частиною 6 статті 481 Митного кодексу України.

23 травня 2023 року адвокат Тричинець Н.П. подала до суду заперечення, в яких зазначила, що ОСОБА_1 не була спроможна вивезти згаданий автомобіль за митну територію України в межах граничного строку вивезення - 20.03.2023, оскільки у період з 05.03.2023 по 05.04.2023 перебувала на амбулаторному лікуванні у КНП «Рахівський центр первинної медико-санітарної допомоги», що підтверджується відповідною довідкою від 06.04.2023 № 70. Зрозуміло, що перебування протягом цілого місяця на амбулаторному лікуванні у медичному закладі унеможливлювало керування нею автомобілем та здатність здійснити багатогодинну поїздку до пункту пропуску. Зазначене є обставиною непереборної сили, на яку вона не здатна була вплинути. Наведене свідчить про малозначність вчиненого ОСОБА_6 правопорушення та підставою для закриття провадження у справі на підставі ст. 22 КУпАП.

Дев`ятнадцятого липня 2023 року адвокат Тричинець Н.П. подала до суду клопотання про закриття адміністративного провадження на підставі ст. 22 КУпАП. Просила суд врахувати, що ОСОБА_1 на час спливу строку вивезення авто за межі митної території України перебувала на лікуванні, тому такої можливості вона не мала, що стало обставиною, яка не залежала від неї.

У судовому засіданні представник Закарпатської митниці ДФС підтвердив обставини, викладені в протоколі про порушення митних правил, просив визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, та застосувати до неї адміністративне стягнення відповідно до санкції статті.

Представник ОСОБА_5 в судове засідання підтримала подані нею заперечення, просила провадження у справі закрити на підставі ст. 22 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника митниці та представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 статті 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 6 статті 481 МК України передбачена відповідальність за дії, спрямовані на перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перевищила встановлений строк тимчасового ввезення на митну територію України легкового автомобіля марки «FORD», модель «FOCUS», реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_8 , більше ніж на тридцять діб, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 481 МК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, повністю підтверджується протоколом про порушення митних правил № 0333/30500/23 від 10.04.2023, поясненнями ОСОБА_5 , доповідною запискою від 10.04.2023, витягом АСМО «Інспектор», а також іншими зібраними доказами.

Разом з тим, у ході розгляду справи суддею встановлено, що у період з 05.03.2023 по 05.04.2023 ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні у КНП «Рахівський центр первинної медико-санітарної допомоги», що підтверджується відповідною довідкою від 06.04.2023 № 70, однак, про перебування на лікуванні та неможливість вивезення ввезеного на митну територію автомобіля у встановлений законодавством України строк митний орган не повідомила.

У зв`язку з наведеним, суддя прийшов до висновку про наявність обставини, які об`єктивно перешкоджали громадянці Чехії ОСОБА_7 вивезти автомобіль у строки, визначені ст. 380 МК України, однак такі обставини не є форс-мажорними (обставинами непереборної сили), адже остання перебуваючи на амбулаторному лікуванні могла скористатись допомогою третіх осіб або спеціалізованих організацій для вивезення автомобіля. При цьому доказів неможливості вчинення таких дій суду не надано, як і не надано інших документів, які б підтверджували, що нею вживалися будь-які інші заходи для вивезення автомобіля до граничного строку перебування на території України.

Відтак, обставин, передбачених ст. 460 МК України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено.

Також, суддею не встановлено обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суддя врахував, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, а також необхідність врахування при вирішенні питання про накладення стягнення характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Крім того, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 16.10.2008 в справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи зазначене, а також характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушниці, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, яке в даному випадку явно не відповідає характеру вчиненого правопорушення, відсутність шкоди, заподіяної суспільним та державним інтересам, правам, свободам громадян або іншим охоронюваним законом цінностям, суддя прийшов до висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_6 діяння.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

За таких обставин, суддя прийшов до переконання за можливе звільнити ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого нею діяння, обмежившись відносно неї усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу на порушника та запобігання вчиненню нових правопорушень як нею, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Враховуючи, що рішення про накладення адміністративного стягнення не приймалося, підстави для стягнення з ОСОБА_5 судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 33, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 481, ч. 6, 527-529 МК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянку Чехії ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Звільнити ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП України, обмежившись відносно неї усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Зарева