Справа № 567/1264/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Головного управління ДПС у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , керівника ФГ «Вілія», РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 2 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені)

встановила:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ФГ «Вілія», допустила несвоєчасне подання податкової звітності з податку на додану вартість за лютий та березень 2023 (граничний термін подання за лютий 2023 20.03.2023, за березень 20.04.2023, фактично подано 18.05.2023), чим порушила пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового Кодексу України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнала, пояснила що допустила порушення строків подання податкової звітності в зв`язку зі збігом важких сімейних обставин.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення №5022/ж12/17-00-04-08 від 05.07.2023, актом перевірки та іншими матеріалами справи.

Водночас, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №5022/ж12/17-00-04-08 від 05.07.2023 та з акту перевірки від 20.06.2023 №5734/ж5/17-00-04-08-09 вбачається, що порушення було виявлено під час перевірки, яка проводилась за лютий-березень 2023, разом з тим порушення відбулося в конкретному податковому періоді, та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається скоєним у момент складання та подання відповідальною за ведення фінансово-господарської діяльності особою податкової звітності за відповідний період, а саме за конкретні місяці лютий, березень 2023, яку було подано 18.05.2023.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Частиною 2 ст. 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Повторність правопорушення - це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою ст. 130 КУпАП).

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено факт повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 163-1 КУпАП.

Так, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, однак до протоколу не додано належним чином завірену постанову суду, яка набрала законної сили, підтверджуючу притягнення упродовж року зазначеної особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.163-1 КУпАП).

Оскільки відсутні відомості про притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, протягом року до часу вчинення інкримінованого правопорушення, тому її дії не можна визнати такими, які вчинені повторно протягом року та кваліфікувати їх за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.

За наведених обставин, враховуючи, що перекваліфікація інкримінованого особі правопорушення призводить до пом`якшення відповідальності, приходжу до висновку про необхідність такої перекваліфікації та вважаю доведеним, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.163-1 КУпАП. При цьому перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення.

Водночас, статею 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. Таким чином, під малозначним правопорушенням розуміють такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Вирішуючи питання про необхідність застосування адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушниці, ступінь її вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. Зокрема, судом береться до уваги характер вчиненого правопорушення, відсутність негативних наслідків від вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушниці, яка у вчиненому щиро розкаялась, негативних наслідків не настало, вчинила правопорушення через важкі особисті обставини- смерть чоловіка.

За відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, вбачається, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначимим та суд приходить до висновку про можливість, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

При цьому, на думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових порушень.

Окрім того, з врахуванням вимог ч. 2 ст. 284 КУпАП, якою визначено, що постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при оголошенні усного зауваження, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 22, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

визнати ОСОБА_1 такою, що вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнивши її від адміністративної відповідальності з застосуванням усного зауваження.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.