Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
10.08.2023 Справа № 394/519/23
3/394/329/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, безробітного, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А :

03.07.2023 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол серії ААД №049737 про адміністративне правопорушення від 13.06.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 13.06.2023 року о 23:40 год. в смт Новоархангельськ по вул. Слави, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ-1102 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився за допомогою алкотестера «Драгер 6820», який показав позитивний результат 1,01% проміле алкоголю. Дане порушення вчинене повторно протягом. Правопорушенням порушено вимоги п. 2.9.А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу посвідчення водія не вилучалося, тому що не видавалося.

Протокол про адміністративне правопорушення складено згідно вимог закону, тому піддавати сумніву його зміст підстав немає.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином, згідно зворотнього поштового повідомлення судова повістка Богатирьову вручена 15.11.2023. Крім того, на офіційному сайті Новоархангельського районного суду Кіровоградської області, «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. При цьому, ОСОБА_1 , клопотання про відкладення судових засідань не подано, причини неявки не повідомлені.

Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у справі доказів. При цьому, суд також враховує, що ч. 2 ст. 130 КУпАП не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч. 2 ст. 268 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків:

Згідно абз. 1 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до п. 2.9.А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Факт перебування за кермом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується постановою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 13.02.2023 р., відеозаписом спілкування із гр. ОСОБА_1 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних, зокрема на алкотестері «Драгер 6820», результат якого виявився позитивним 1,01%, а також довідкою ст. інспектора САП Голованівського РВ ГУНП в Кіровоградській області, згідно даних інформаційної системи Інформаційного порталу Національної поліції посвідчення водія у ОСОБА_1 відсутнє.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 , вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують відповідальність та обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення враховую тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його скоєння, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а тому, з метою в подальшому припинення скоєння правопорушень останнім, слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП. При цьому, не вбачається підстав для застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки посвідчення водія не видавалось, а тому позбавлення права керувати транспортними засобами неможливо застосовувати як додаткове покарання до особи, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за вчинене правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (29 червня 2017 року), Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ізмайлов проти Росії», при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» та «Фрізен проти Росії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. без позбавленням права керування транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що відповідно до положень ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 копійок.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення, але оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Суддя