Справа № 211/4200/23
Провадження № 3/211/2406/23
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2023 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Н.О. Сарат, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 , громадянина України, директора ТОВ «ФУД ІНВЕСТ ІНДАСТРІ", адреса: м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, 7/9, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 795 від 15.06.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, а саме: порушення порядку ведення податкового обліку , завищено від`ємне значення податку на додану вартість, що включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за лютий 2023 року на суму 305123 грн., що є порушенням п. 44.1 ст. 44 абз а п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України . Акт перевірки від 18.05.2023 року № 1910/04-36-07-14-04/44741562.

За даним фактом ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163 -1 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від нього до суду надійшли заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення, в яких зазначив, що провадження по справі підлягає закриттю, оскільки на даний час триває процедура адміністративного оскарження результатів камеральної перевірки згідно акту від 18.05.2023 року № 1910/04-36-07-14-04/44741562. 26.06.2023 року ОСОБА_1 було подано скаргу на податкове повідомлення-рішення, прийняте податковим органом на підставі акту перевірки. Також зазначає, що під час складання протоколу було порушено вимогу щодо місця та строків його складання та без врахування пояснень особи, що притягається до відповідальності, порушено строки проведення перевірки, який закінчився 11.05.2023 року, а перевірки проводилися 15.05.2023 року.

Суд враховує, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не відносяться до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, ч. 2 ст. 268 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, надані матеріали, суд встановив наступне.

Положенняст. 163-1 КУпАП є бланкетними, тобто відсилають до інших нормативно правових актів.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 56.15 ст. 56 Податкового кодексу України скарга подана із дотриманням строків, визначених п. 56.3 ст. 56 ПКУ, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошових зобов`язань, що оскаржується вважаються неузгодженою.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 795 від 15.06.2023 р. вбачається, ОСОБА_1 порушив п. 44.1 ст. 44 абз а п. 198.5 ст. 198 ПКУ та вимоги щодо порядку ведення податкового обліку.

Податковий орган на підстав акту перевірки від 18.05.2023 року № 1910/04-36-07-14-04/44741562 прийняв податкове повідомлення-рішення № від 12.06.2023 р., № від 12.06.2023 року, та № від 09.06.2023 року, які були оскаржені ОСОБА_1 в адміністративному порядку, а саме було подано позов про скасування податкових повідомлень-рішеннь № від 12.06.2023 р., № від 12.06.2023 року, та № від 09.06.2023 року

На даний час адміністративне оскарження не завершено.

Також, суд приймає до уваги правову п.озицію Верховного Суду, викладену у постанові по справі № 811/119/13-а від 10 травня 2018 року, в якій Суд зазначив наступне: Акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що, в свою чергу, відповідає встановленим правилам складання акту перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України.

Дії службової особи щодо включення до акту певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді. Заперечення, зауваження до акту перевірки (за наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акту. Це свідчить про те, що дії, пов`язані з включенням до акту висновків, є обов`язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язків характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про нікчемність окремих угод є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акту можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акту.

Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Стаття 2 КУпАП передбачає, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексута інших законів України.

В розумінні КАС України та враховуючи викладену правову позицію, акт перевірки від 18.05.2023 року № 1910/04-36-07-14-04/44741562 не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та відповідно, не є актом індивідуальної дії, а висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Суд також зазначає, що за змістом ч. 1 ст.163-1 КУпАП адміністративним правопорушенням є відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Виходячи з наведеного, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення може полягати у різних формах: відсутність податкового обліку, порушення порядку його ведення, у тому числі у вигляді неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків.

Згідно з п. 86.8 ст.86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймає керівник податкового органу (його заступник) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки, у порядку, передбаченому ст. 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до органу ДФС за основним місцем обліку платника податків). За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки рішення приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до вимог п. 56.1 ст.56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

При цьому суд звертає увагу на те, що Податковим кодексом України передбачено порядок оскарження в адміністративному порядку рішень податкового органу. Зазначений порядок представляє собою можливість суб`єкту господарювання оскаржити в адміністративному порядку (до вищестоящого податкового органу) податкове повідомлення, у випадку, якщо суб`єкт господарювання не погоджується з рішенням Державної податкової адміністрації України має право оскаржити його до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Отже, податковим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень органів податкової служби та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ, суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Враховуючи те, що факт оскарження податкового рішення-повідомлення вказує на неузгодженість, тому слід вважати, що фактично подія та склад адміністративного правопорушення на час розгляду справи в суді не встановлені, тому провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу та події правопорушення, що передбачено п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.247КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 , за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н. О. Сарат