Номер провадження: 33/813/1413/23
Головуючий у першій інстанції Савицький С. І.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання Виходець А.В.,

адвоката Каланжова Владислава Івановича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Купкіна Симона Всеволодовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 грудня 2022 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, шо становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На вищевказану постанову суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження по адміністративній справі за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне.

Суд першої інстанції не викликав його належним чином в судове засідання, чим порушив його право на захист.

Матеріали справи не містять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В протоколі про адміністративне правопорушення не згадуються свідки правопорушення. Отже, ознаки алкогольного спяніння є суб`єктивним фактором, які стверджує лише одна особа яка склала протокол та яка не може бути неупередженою.

Протокол про адміністративне правопорушення складено значно пізніше дати коли ОСОБА_1 на думку автора протоколу керував транспортним засобом.

Процедура медичного освідування ОСОБА_1 проведена із грубим порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Каланжова В.І., захисника Купкіна С.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 278 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписом ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону, не повно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що з протоколу про адміністративне правопорушення ААД №128194 від 19 грудня 2022 року, вбачається, що 15 жовтня 2022 року о 22:00 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW 525» д/з НОМЕР_1 , по вулиці Кишинівська, 145, села Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області, з ознаками алкогольного сп`яніння, що виражається характерним запахом алкоголю з порожнини роту, нечіткою мовою, огляд на стан сп`яніння проводився в Білгород-Дністровському ЦМА згідно висновку №6028. Вказаним ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши вказаний протокол, апеляційний суд не погоджується з висновком районного суду про доведеність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які, на переконання апеляційного суду, були неповно досліджені судом з точки зору їх допустимості.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Попри це, суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №128194 від 19 грудня 2022 року та медичний висновок, про події, які відбулись 15 жовтня 2022 року.

Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом обвинувачення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам, свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено DVD-диск з відеозаписом.

З переглянутого в судовому засіданні апеляційного суду долученого відеозапису, вбачається, що дане відео складається з однієї частини, яка містить відеозапис складання протоколу 19 грудня 2022 року.

Доказів про те, що 15 жовтня 2022 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що подія, яка мала місце 15 жовтня 2022 року, стала підставою для складання протоколу відносно ОСОБА_1 тільки 19 грудня 2022 року.

В ч.2 ст. 254 КУпАП наголошується, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Примірник протоколу про адміністративне правопорушення в порушення ст.254 КУпАП ОСОБА_1 не вручався.

Факт ненадання примірника протоколу підтверджується матеріалами справи наданими суду, а саме другий екземпляр протоколу наявний в матеріалах справи.

Більш того, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння містить виправлення зроблені коректором в частині не виявлення ознак сп`яніння (а.с. 5).

Вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційний суд визнає недопустимими, оскільки вони отриманні з порушенням вимог закону.

У зв`язку із тим, що у ході розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції виникли сумніви в частині відповідності висновку, а також обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, усунути які не виявилось можливим, суд ці сумніви, у відповідності до положень ст. 62 Конституції України тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи не спростованої презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Інші доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає такими, що не підлягають задоволенню, з тих підстав, що судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам.

За таких підстав, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції в частині визнання винним ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, з закриттям провадження у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 грудня 2022 року скасувати, провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева