Справа № 538/1412/23
Провадження № 3/538/692/23

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.08.2023 року м. Лохвиця
Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Цімбота Л.Г., з участю секретаря Дробот О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого на даний час за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
До Лохвицького районного суду надійшов вказаний адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 789537 від 18.07.2023 року, в якому зазначено, що "В період часу з 02.07.2023 р. по 08.07.2023 р. в м. Лохвиця ОСОБА_1 неодноразово вчиняв домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягало в залякуванні, образах, психологічному тиску, щодо місця перебування малолітньої доньки, чим вчинив правопорушення, предбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП".
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що ніякого насильства не відбувалося, була лише сварка між ним та дружиною, вони в даний час перебувають в процесі розлучення, деякий час відбуваються сварки і конфлікти з цього приводу, з приводу виховання дитини та майнових питань.
Для повного , всебічного і об`єктивного розгляду справи до суду була викликана ОСОБА_2 , яка відмовилася надавати покази, посилаючись на ст. 63 Конституції України, проте відповіла на запитання суду, що дійсно мали місце сварки, ОСОБА_1 намагається її повернути, проте такі сварки на її думку не є домашнім насильством, жодна шкода їй не була і не могла бути заподіяна цим, просила не притягувати ОСОБА_1 до відповідальності, зазначила, що така її позиція є добровільною.
Всебічно та об`єктивно дослідивши обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов до наступних висновків.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.
Відповідно до п. 3 ч. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" № 2229-VIII від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в
межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає
(проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».
Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.
В той час, під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.
Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Суд звертає увагу, що вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, визначеними у ст.ст. 269, 272 КУпАП, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст.256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство психологічного характеру, проте в ньому не зазначено, чи була , чи могла бути заподіяна якась, і яка саме, шкода ОСОБА_2 .
В той же час з пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та відповідей ОСОБА_2 встановлено, що між ними виникла сварка з приводу припинення чи продовження сімейних відносин, з приводу виховання дитини та з приводу матеріальних питань, доказів, що ОСОБА_1 заподіяв чи міг заподіяти шкоду потерпілій шляхом порушення її прав і свобод, матеріали справи не містять.
З огляду на наведене, сам лише факт наявності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відтак вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом», а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 276-280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.
Суддя Лохвицького
районного суду Л.Г.Цімбота