Справа № 456/2783/23
Провадження № 3/456/1494/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

14 серпня 2023 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за частиною 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , 23.05.2023, о 12 год 45 хв, в м.Стрий, вул.Болехівська, керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка не має права керування даним видом транспортних засобів, вчинивши дане правопорушення повторно протягом року, оскільки 04.11.2022 піддавався адміністративному стягненню за ч.2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 5 ст. 126 КУпАП, та який знаючи, що розгляд справи відносно нього відбудеться в Стрийському міськрайонному суді Львівської області, оскільки він ознайомлений з протоколом, про що засвідчив своїм підписом, однак не з`явився у судове засідання. В протоколі ОСОБА_1 зазначив, що не встиг зробити посвідчення водія, оскільки не має для цього коштів, однак є необхідність у пересуванні автомобілем.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що жодних клопотань від правопорушника до суду про витребування доказів, виклик свідків не заявлено і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення протоколу.

Зважаючи на викладені обставини та відсутність фактичних даних, які б свідчили про поважність причини його неявки до суду, тому суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , що відповідає вимогам статті 268 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього документи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 5 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 ст. 126 КУпАП, доведена:

протоколом серії ААД №278637 від 23.05.2023, згідно з яким ОСОБА_1 , 23.05.2023, о 12 год 45 хв, в м.Стрий, вул.Болехівська, керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка не має права керування даним видом транспортних засобів, вчинивши дане правопорушення повторно протягом року, оскільки 04.11.2022 піддавався адміністративному стягненню за ч.2 ст. 126 КУпАП. В протоколі ОСОБА_1 зазначив, що не встиг зробити посвідчення водія, оскільки не має для цього коштів, однак є необхідність у пересуванні автомобілем (а.с.2);

відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції (міститься на компакт-диску, а.с.3);

довідкою Стрийського РУП, в якій зазначено, що згідно ІТС ІПНП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 04.11.2022 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП (а.с. 4);

рапортом інспектора ВРПП Стрийського РУП від 23.05.2023, яким підтверджуються викладені в протоколі обставини (а.с. 5);

виводом адмінпрактики від 24.05.2023, згідно якого ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн, відповідно до постанови ЕАР 6123323 від 04.11.2022 (а.с. 6).

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7039467 від 23.05.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.9).

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП.

Оцінивши здобуті у справі та досліджені у судовому засіданні докази суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою.

Наведеними вище доказами встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка не має права керування даним видом транспортних засобів, однак керував таким повторно протягом року, оскільки піддавався адміністративному стягненню за ч.2 ст.126 КУпАП відповідно до постанови ЕАР 6123323 від 04.11.2022, тому в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 ст.126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом не маючи такого права.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчинененого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 5 ст. 126 КУпАП, яка доведена повністю, та доходить висновку, що стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки такий не належить порушнику, а перебуває у приватній власності іншої особи , а саме ОСОБА_2 .

Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 ст. 126 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. М. Бораковський