"15" серпня 2023 р. Справа № 367/784/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 131769 від 02.01.2023 року вбачається, що 02 січня 2023 року о 23 год. 15 хв. у с. Раківка, вул. Гагаріна, 10А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Kia Ceed, державний номерний знак НОМЕР_1 , був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції під відеозапис запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. ОСОБА_1 добровільно погодився пройти зазначений огляд. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу Драгер ALCOTEST- 6820 №ARLH-0168 на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду, відповідно до Тесту №67 - позитивний, стан алкогольного сп`яніння 2,03 проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, будучи повідомленим про його права та обов`язки ОСОБА_1 суду повідомив, що у послугах захисника він не потребує, захист буде здійснювати самостійно. У кінцевому підсумку надав суду пояснення, в яких вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та просив обмежитись мінімальним покаранням, не позбавляти його права керування транспортними засобами. Додатково до цього ОСОБА_1 пояснив, що 02 січня 2023 року близько о 22 год. 20 хв. він дійсно керував автомобілем марки Kia Ceed, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить його сестрі ОСОБА_2 . У процесі керування вказаним транспортним засобом він - ОСОБА_1 проїхав блок-пост у м. Гостомель, після чого за ним почав слідувати автомобіль чорного кольору, в якому знаходилися невідомі ОСОБА_1 особи. У подальшому у с. Раківка Київської області особи, що знаходилися у зазначеному автомобілі чорного кольору, зупинили його автомобіль марки Kia Ceed, державний номерний знак НОМЕР_1 , керування яким він здійснював, зазначивши при цьому, що він не відреагував на вимогу зупинки транспортного засобу. Після здійснення зупинки автомобіля невідомі особи, які були у чорній формі, і на його думку були працівниками поліції, забрали у нього - ОСОБА_1 ключі від автомобіля, документи та викликали патрульний наряд працівників поліції. Приблизно через півгодини приїхали працівники поліції, які запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 добровільно погодився пройти зазначений огляд, результат огляду був позитивний, стан алкогольного сп`яніння 2,03 проміле. Відповідаючи на запитання суду ОСОБА_1 пояснив, що вранці 02 січня 2023 року, приблизно об 11 годині, він вживав алкогольні напої, однак за кермо автомобіля сів ближче до 20 години, у зв`язку з чим вважав, що на той момент він вже не перебуває у стані алкогольного сп`яніння та може здійснювати керування транспортними засобами. З усіма матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан сп`яніння, чеком тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, як пояснив ОСОБА_1 , він особисто знайомився та підписував їх особисто. При цьому будь-яких заперечень в момент їх складання ОСОБА_1 не висловлював та не мав, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення висловив згоду з викладеними у ньому відомостями, та визнав свою провину. У той же час ОСОБА_1 вважає осіб, що зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, у якості свідків, зацікавленими та такими, що не можуть бути свідками, оскільки вони є особами, що здійснювали зупинку його автомобіля.

У судове засідання також викликалася захисник ОСОБА_1 адвокат Мартинюк Яна Олександрівна, яка була залучена до провадження у даній справі про адміністративне правопорушення на підставі договору про надання правової допомоги від 19.07.2023 року та ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 1427833 від 19.07.2023 року, копії яких наявні у матеріалах справи. Однак, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, захисник адвокат Мартинюк Я.О. у судове засідання не з`явилася. До судового розгляду через канцелярію суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання, в якому остання зазначила, що у зв`язку з розірванням договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 за згодою сторін подальше провадження у справі слід здійснювати за відсутності ОСОБА_3 .

У зв`язку з розірванням договору про надання правової допомоги судом неодноразово було роз`яснено ОСОБА_1 його право на професійну правничу допомогу шляхом залучення нового адвоката в межах даної справи. Однак ОСОБА_1 , будучи повідомленим про наявність відповідного права, зазначив, що послуг захисника не потребує, має можливості та бажання самостійно здійснювати захист своїх прав, свобод та законних інтересів, не заперечує проти подальшого розгляду справи без залучення захисника.

У судове засідання з метою виконання вимог ст. 280 КУпАП судом також викликалися працівники поліції Бучанського РУП ГУНП в Київській області, які здійснювали складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме інспектор СРПП ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції Хотинський Павло Євгенович, а також поліцейський ППОП ГУНП в Київській області старший сержант поліції Закревський Віталій. Однак, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом направлення запиту до начальника Бучанського РУП ГУНП в Київській області про забезпечення явки поліцейських, останні у судове засідання не з`явилися. Будь-якої відповіді на запит суду не надходило.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З метою встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння у п. 2.5 ПДР України зазначається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення вищезазначених вимог ПДР України ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення містить діяння, яке, зокрема, полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На додаток до цього склад зазначеного адміністративного правопорушення передбачає наявність спеціального суб`єкта особи, яка керує транспортним засобом. Тобто, особа здійснює керування транспортним засобом, перебуваючи одночасно з цим у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому у п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зазначається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищезазначені вимоги повного та всебічного дослідження обставин, фактів вчинення адміністративного правопорушення, то суд доходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка здійснює керування транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тобто поруч з керуванням транспортним засобом повинен бути доведений факт, що особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначається у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту Порядок № 1103).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише за умови, якщо судом під час судового розгляду на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено, що особа здійснювала керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 131769 від 02.01.2023 року зазначається, що ОСОБА_1 02.01.2023 року о 23 год. 15 хв. у с. Раківка по вул. Гагаріна, 10 здійснював керування автомобілем марки Kia, державний номерний знак НОМЕР_1 . Таким чином, частина суті інкримінованого правопорушення зводиться до факту керування вказаним автомобілем.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не оспорював та особисто підтвердив факт керування вказаним транспортним засобом, зазначивши при цьому, що цей автомобіль належить його сестрі. На додаток до цього ОСОБА_1 зазначив, що керування вказаним автомобілем дійсно мало місце 02.01.2023 року починаючи приблизно з 20 години і до зупинки його автомобіля невідомими особами у форменому одязі (на його думку працівниками поліції) у с. Раківка Київської області, після чого були викликані інші працівники поліції.

Таким чином, в межах даного провадження у справі про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи повідомленим про його права та обов`язки, у тому числі положення ст. 63 Конституції України, добровільно та особисто підтвердив факт керування автомобілем марки Kia, державний номерний знак НОМЕР_1 02.01.2023 року.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 особисто підтвердив факт керування вказаним транспортним засобом, а також відповідні відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_1 не було надано жодних заперечень щодо факту керування автомобілем чи його недоведеності наявними матеріалами справи, то суд приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем марки Kia, державний номерний знак НОМЕР_1 , 02.01.2023 року у с. Раківка Київської області.

Щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу, що системний аналіз положень ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 свідчить про те, що чинним законодавством передбачено процедуру проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, яка, у свою чергу, є певним алгоритмом дій працівників поліції у разі встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння.

Вказаний алгоритм, як вбачається з положень ст. 266 КУпАП, передбачає, що у разі встановлення працівниками поліції наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння забезпечується першочергове проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. У випадку незгоди водія транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з результатами огляду, проведеного на місці зупинки, то працівниками поліції забезпечується проведення огляду водія на стан сп`яніння у спеціальному медичному закладі, якому надано право на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

На додаток до цього, тлумачення положень ч. 6 ст. 266 КУпАП свідчить про те, що огляд водіїв на стан алкогольного сп`яніння, який як такий передбачений положеннями ст. 266 КУпАП, є єдиним процесуальним джерелом отримання доказу перебування водія транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння. Встановлення факту перебування водія транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння у будь-який інший спосіб, ніж у порядку ст. 266 КУпАП, або з порушенням встановленого чинним законодавством порядку огляду на стан сп`яніння є підставою для недійсності результатів такого огляду, а відповідно і недійсності доказів перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що після зупинки його автомобіля у с. Раківка Київської області було викликано працівників поліції, які прибули на місце зупинки автомобіля приблизно через 30 хвилин. По приїзду працівниками поліції було встановлено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння запаху алкоголю з порожнини рота. У зв`язку з цим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 добровільно погодився пройти зазначений огляд, який проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Драгер. Результат огляду був позитивний, стан алкогольного сп`яніння 2.03 проміле, якій він не оспорює.

Таким чином, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що підставою для проведення його огляду на стан сп`яніння було виявлення працівниками поліції такої ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота. Зазначена ознака алкогольного сп`яніння передбачена положеннями п. 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 та є правомірною підставою для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

У матеріалах справи наявний CD-R диск, на якому міститься файл з відеозаписом під назвою «зайченко» тривалістю 01 хв. 05 сек. Дослідження вказаного відеозапису дає можливість зробити висновок, що на ньому зафіксовано процедуру проведення огляду працівниками поліції ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису безпосередньо вбачається, що працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер ALCOTEST- 6820. На додаток до цього з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно погоджується пройти огляд за допомогою спеціального технічного приладу. При цьому судом встановлено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції було надано ОСОБА_1 герметично запакований мундштук приладу з метою перевірки герметичності його упакування, однак ОСОБА_1 відмовився перевіряти зазначені обставини, внаслідок чого працівником поліції під відеозапис та безпосередньо перед ОСОБА_1 було перевірено герметичність упакування мундштука приладу, за результатами чого підтверджено щільність та непорушність упакування. З відеозапису не вбачається будь-яких зауважень, заперечень ОСОБА_1 щодо дій працівника поліції, порядку застосування спеціального технічного приладу, негерметичності упакування трубки приладу чи будь-яких інших обставин, що стосуються процедури проведення огляду на стан сп`яніння. Також з відеозапису не вбачається наявність у ОСОБА_1 будь-яких вимог до працівників поліції щодо пред`явлення документів сертифікації спеціального технічного приладу.

У подальшому, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер ALCOTEST- 6820. Результат огляду був позитивний, стан алкогольного сп`яніння 2,03 проміле, з чим працівниками поліції було ознайомлено ОСОБА_1 шляхом надання можливості зачитування інформації з екрану спеціального приладу. Після оголошення та прочитання результатів ОСОБА_1 підтвердив вказаний результат, не надавши жодних заперечень щодо вказаного результату чи не вказавши на необхідність проведення огляду у спеціальному медичному закладі.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що матеріали справи містять акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, млявість мовлення. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . При цьому вказаний акт огляду особисто підписаний ОСОБА_1 у графі щодо згоди з результатами огляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 засвідчив, що зазначений Акт дійсно складався на місці зупинки автомобіля працівниками поліції та особисто підписувався ОСОБА_1 . Будь-яких заперечень, зауважень щодо акту огляду на стан сп`яніння, відомостей, викладених у ньому, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в судовому засіданні ОСОБА_1 не надав. Навпроти ОСОБА_1 у судовому засіданні фактично підтвердив свою згоду з результатами проведеного огляду, а також той факт, що на місці зупинки транспортного засобу він не вимагав від працівників поліції направлення його на огляд до медичного закладу та не висловлював свою незгоду з результатами огляду, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу.

На додаток до цього у матеріалах справи наявний чек тесту № 67 від 02.01.2023 року, проведеного за допомогою Drager Alcotest 6820, з якого вбачається, що на момент проведення огляду вказаним приладом ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 2,03 проміле. Вказаний чек тесту особисто підписаний ОСОБА_1 , що свідчить про ознайомлення останнього з його змістом.

При цьому у судовому засіданні ОСОБА_1 також підтвердив, що він був ознайомлений з вказаним чеком, особисто та добровільно його підписував, не висловлював жодних заперечень щодо відомостей, зазначених у ньому, а навпаки фактично підтвердив їх достовірність.

Таким чином, наявні у матеріалах справи документи, що стосуються огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, узгоджуються між собою, підписані та особисто підтверджені ОСОБА_1 як достовірності та правдиві. З вказаних документів підтверджується факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено на місці зупинки транспортного засобу.

А вказані документи у сукупності з поясненнями ОСОБА_1 , наявним у матеріалах справи відеозаписом дають можливість зробити висновок щодо відсутності у даному випадку підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_1 не заперечував ані проти проведення огляду на місці зупинки, ані проти результатів такого огляду.

Доводи ОСОБА_1 щодо упередженості осіб, які зазначені як свідки в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд відхиляє через необґрунтованість. Зазначене обумовлено тим, що ОСОБА_1 не надано, а матеріали справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу, з якого б суд мав можливість встановити, що зазначені особи мають якусь юридичну або фактичну заінтересованість у результатах розгляду даної справи, що може впливати на їх об`єктивність. На додаток до цього суд звертає увагу, що проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП супроводжувалося відеофіксацією, що передбачає можливість незалучення свідків. Оскільки у даному випадку участь свідків у процедурі огляду на стан сп`яніння була не обов`язкова, зазначені особи не викликалися та не допитувалися у судовому засіданні, їх пояснення чи показання не кладуться в основу остаточного судового рішення на підтвердження тих чи інших обставин, то зазначені доводи ОСОБА_1 є неспроможними.

Таким чином, сукупність наявних матеріалів справи у поєднанні з поясненнями ОСОБА_1 дає можливість констатувати дотримання працівниками поліції вимог положень ст. 266 КУпАП, що має наслідком правомірність проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння та дійсність його результатів, а відповідно і дійсність доказу перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких інших відомостей, доказів, з яких суд мав би можливість прийти до зворотного висновку, не встановлено та не надано.

У кінцевому підсумку судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 131769 від 02.01.2023 року, складений у присутності ОСОБА_1 та особисто ним підписаний; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено; містить пояснення ОСОБА_1 , в яких він погоджується зі складеним протоколом, визнає вину у вчиненому правопорушенні;

- заявою та поясненнями ОСОБА_1 , в яких він фактично визнав вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також факт його вчинення; підтвердив факт керування автомобілем, перебування у стані алкогольного сп`яніння; засвідчив обізнаність з матеріалами справи та особисте підписання всіх відповідних документів, відсутність будь-яких зауважень та заперечень щодо них;

- відеозаписом процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що записаний у файл на CD-R диск, на якому зафіксовано добровільну згоду ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля; факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, стан алкогольного сп`яніння 2,03 проміле; з вказаного відеозапису також вбачається відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень чи зауважень щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння та її результатів;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому зафіксовано підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також результати проведення огляду, стан алкогольного сп`яніння 2,03 проміле; містить підпис ОСОБА_1 , яким він засвідчує свою згоду з результатами проведеного огляду;

- чеком тесту № 67 від 02.01.2023 року, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, з якого вбачається факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 2,03 проміле; містить підпис ОСОБА_1 , яким він засвідчує свою обізнаність з відомостями, зазначеними у чеці.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними і допустимим та такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 34 КУпАП суд враховує щире розкаяння ОСОБА_1 як обставину, що пом`якшує відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення слід призначити у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, на користь держави стягується судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Внаслідок цього на користь держави з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 130, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас