Єдиний унікальний номер 341/1553/23
Номер провадження 3/341/433/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянув справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

встановив:

Відповідно до змісту протоколів про адміністративне правопорушення від 16.07.2023 № 191412 та № 191413 ОСОБА_1 вчинив порушення ПДР України, що спричинило пошкодження транспортного засобу та, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наступних викладених у вказаних протоколах обставин.

16.07.2023 близько 06 години 25 хвилин у с. Залуква по вул. Миру водій ОСОБА_1 , керуючи т. з. LIFAN, на заокругленій ділянці дороги при повороті не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого втратив керування ТЗ LIFAN та впав на проїжджій частині дороги. Внаслідок вказаних дій під час ДТП отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими діями порушено вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1 ПДР та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Крім того, 16.07.2023 близько 06 години 25 хвилин у с. Залуква по вул. Миру водій ОСОБА_1 керував т. з. мопедом LIFAN без номерного знака з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка не відповідала обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер, також у медичному закладі Галицької районної лікарні, відмовився, що зафіксовано на камеру поліцейського. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не визнав. Пояснив, що 16.07.2023 зранку після вживання алкогольних напоїв з друзями у с. Залуква по вул. Миру дійсно котив належний його батькові мопед, оскільки напередодні пообіцяв батькові відремонтувати спущене колесо. Мопедом не керував і не міг керувати, оскільки у ТЗ був навіть відсутній ключ. На ділянці дороги, де він впав, почав погано себе почувати. Після падіння лише відривками пам`ятає, що відбувалося з поліцією, медичними працівниками. Як відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння не пам`ятає.

Надаючи правову оцінку поясненню особи та наявним адміністративним матеріалам, суддя виходить з такого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, полягає в порушені учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, іншого майна.

Вказана норма закону є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті адміністративного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретної норми нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

У протоколі від 16.07.2023 № 191412 зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 «б», 12.1 ПДР.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У протоколі від 16.07.2023 № 191413 зазначено, що ОСОБА_1 порушив 2.5 ПДР.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена, зокрема, за відмову від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, у частині другій статті 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Суддя звертає увагу на те, що за усі порушення ПДР, про які зазначено у протоколах, складених стосовно ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності може бути притягнутий саме водій транспортного засобу.

Так само обов`язок пройти відповідний огляд виникає виключно у водія, тобто особи, яка керує ТЗ.

Відповідно до змісту розділу І ПДР України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Іншими словами, суб`єктом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 130 КУпАП, може бути лише водій, тобто особа, яка керує ТЗ.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Суддя дослідив наявні у справах докази, надані органом поліції, зокрема відеозаписи, протоколи, рапорти поліцейських, схему місця ДТП, фотознімки.

Жоден з наявних у справі перелічених доказів не містить даних про те, що ОСОБА_1 16.07.2023 керував ТЗ, зокрема, мопедом LIFAN без номерного знака, окрім протоколів і рапортів поліцейських, які не можуть бути достатніми і належними доказами наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

У наданих до справи відеозаписах працівників поліції зафіксовано наступне.

Серед вулиці на дорозі лежить ОСОБА_1 , біля нього працівники швидкої медичної допомоги, працівники поліції, сторонні громадяни. Поруч також лежить мопед із вимкненим двигуном. На відео не можливо зрозуміти, чи колесо дійсно спущене. Водначас з наявного відео не вбачається наявності ключа у замку запалювання ТЗ. Жодна з присутніх особа на відео не повідомляє про те, що ОСОБА_1 їхав ТЗ і впав, не впоравшись із керуванням. У ОСОБА_1 наявні ознаки сильного алкогольного сп`яніння. Працівники швидкої медичної допомоги забирають особу на ношах у спеціальний автомобіль. Надалі біля входу до приміщення лікарні ОСОБА_1 , використовуючи нецензурну лайку, агресивно погрожує працівникам поліції, на заспокоєння мами не реагує. Працівники поліції кілька разів пропонують особі пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 не реагує. Через агресивну поведінку ОСОБА_1 кілька працівників поліції, застосовуючи фізичну силу, затримують ОСОБА_1 для доставлення його у відділення поліції і встановлення його особи. Також, на відео зафіксовано як працівники поліції зачитують ОСОБА_1 його права, зміст протоколів про адміністративні правопорушення.

Крім того, суддя зазначає, що у жодному з двох протоколів не вказано осіб, які були свідками факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суддя виходить з такого.

Суд не може перебирати на себе функції обвинувачення та вчиняти процесуальні дії, які за законом покладено на відповідну уповноважену особу, яка висуває обвинувачення, складаючи протокол про адміністративне правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суддя позбавлений можливості самостійно витребувати у органу поліції додаткові докази винуватості особи.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Таким чином, згідно з Конституцією України та рішеннями Європейського суду з прав людини винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумними сумнівами. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Отже, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх допустимості і належності.

Чинний КУпАП не визначає поняття допустимості та належності доказів, проте відповідно до статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим кодексом (ст. 86 КПК України).

Таким чином, особа не може бути притягнута до відповідальності на підставі неналежних доказів, а наявні докази повинні виключати будь-які розумні сумніви щодо винуватості особи.

Аналізуючи всі дані в сукупності і взаємозв`язку, у тому числі враховуючи відсутність будь-яких доказів керування ТЗ, ураховуючи заперечення особи факту такого керування, доходжу висновку про відсутність належних доказів того, що у цій справі в установленому законодавством порядку доведено поза всяким розумним сумнівом керування ОСОБА_1 транспортним засобом 16.07.2023.

Окремо звертаю увагу на те, що саме працівники поліції не виконали обов`язок, покладений на них частиною 2 статті 251 КУпАП щодо збирання та надання суду доказів наявності у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя встановив і матеріалами справ підтверджено, що у ОСОБА_1 були наявні очевидні ознаки алкогольного сп`яніння, про що він сам підтвердив під час розгляду справи. Проте, за відсутності належних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто був водієм мопеда LIFAN без номерного знака у розумінні ПДР України, суддя не вбачає підстав констатувати, що вказана особа є суб`єктом адміністративних правопорушень, описаних у протоколах.

Отже, провадження у справах щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130, статтею 124 КУпАП необхідно закрити за відсутністю доказів наявності у діях особи складів вказаних адміністративних правопорушень.

Керуючись статтями 124, 130, 247, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ