Дата документу Справа № 315/3/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 315/3/22 Головуючий в 1 інст. Телегуз С.М.
Провадження №33/807/17/23 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області від 05 вересня 2000 року, рнокпп НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Згідно з постановою суду, до відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №253319, складеного 24 грудня 2021 року о 18.05 годин поліцейським СРПП ВП №1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Котуховим А.С., 24 грудня 2021 року о 17:49 в м.Гуляйполе Запорізької області, по вул. Героїв України, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21099», р/н НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, підвищена жвавість), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від керування відсторонений. Відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин справи, які мають значення для справи, які суд визнав встановленими.

Вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального права, а саме ст.266 КУпАП, щодо відмови водія від проведення огляду на стан сп`яніння. Вказує, що в його діях не міститься складу інкримінованого правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Стосовно вказівки в постанові суду про визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення зазначає, що визнання вини не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, він не визнавав свою вину, а надав пояснення, що не керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та наполягав на проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з тим, що поспішав до місцевої лікарні відвезти дружину.

Також суд першої інстанції не надав оцінку порушенням процесуального порядку, а саме тому, що йому не роз`яснено його права та обов`язки.

Посилається апелянт і на недопустимість як доказу відеозапису події, оскільки він не засвідчений електронним цифровим підписом.

В судове засідання, призначене на 30 червня 2023 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.

З урахування викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справи без участі ОСОБА_1 , що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №253319 від 24 грудня 2021 року, з якого убачається, що 24 грудня 2021 року о 17:49 в м.Гуляйполе Запорізької області, по вул. Героїв України, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21099», р/н НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, підвищена жвавість), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від керування відсторонений. Відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- у роздруківці Alcotest Drager 6810 від 24 грудня 2021 року №1180;

- у письмових поясненнях ОСОБА_1 від 24 грудня 2021 року;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість. Огляд проводився за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810. В результатах огляду зазначено, що проба негативна;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 грудня 2021 року;

- відеозаписом події.

Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту поліцейського СРПП ВП №1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції А. Котухова, в якому зазначено, що о 08 год.00 хв. 24 грудня 2021 року останній заступив на добове чергування у якості поліцейського ГРПП спільно з інструктором ГРПП старшим лейтенантом поліції Яровим Е.В. Під час патрулювання території м.Гуляйполе, а саме Гуляйпільської АС до поліцейських звернувся гр. ОСОБА_3 , 2003 року народження та повідомив, що водій транспортного засобу «ВАЗ 21099», р/н НОМЕР_3 , що від`їжджає від АТБ, ймовірно, перебуває в стані алкогольного сп`яніння так як поведінка його не відповідає обстановці. Після цього вищевказаний транспортний засіб було зупинено за допомогою ліхтарів синьо-червоного та звукового сигналу. Водієм вищевказаного транспортного засобу виявився гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час зупинки водієві було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.ст.268, 307, 308 КУпАП, та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння. Гр. ОСОБА_4 огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер 6810», від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився. В діях гр. ОСОБА_1 убачається ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Стосовно ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали за ч.1 ст.130 КУпАП (ААБ №253319).

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою, у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 визнав свою вину у повному обсязі.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та суперечать матеріалам справи.

Твердження апелянта про те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин справи, які мають значення для справи, які суд визнав встановленими, є безпідставним, суперечить матеріалам справи і змісту оскаржуваної постанови.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апелянта про відсутність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

Згідно з положеннями п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735(в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність в неї ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення, який підписаний власноруч ОСОБА_1 , так і долученими до протоколу доказами в т.ч. письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких останній вказав, що 24 грудня 2021 року близько 17 год. 40 хв. він керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. « НОМЕР_3 » по вул.Героїв України, де його було зупинено працівниками поліції. Працівники поліції запропонували йому пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку у закладі охорони здоров`я, на що він відмовився. Протиправних дій з боку працівників поліції ніхто не вчиняв. Від керування транспортним засобом він відсторонений. Про повторність попереджений.

Отже, сукупністю наявних в справі доказів підтверджено те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що в суді першої інстанції він не визнавав свою вину, а надав пояснення, що не керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та наполягав на проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з тим, що поспішав до місцевої лікарні відвезти дружину, самі по собі не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з матеріалами справи, під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 своєї вини не заперечував та не оспорював фактичні обставини справи. Надані ним пояснення повністю узгоджуються з іншими доказами.

Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 також не заперечує того факту, що він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Апелянт посилається на те, що він погоджувався пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з цим, відповідно до положень п.12 Розділу ІІ вищевказаної Інструкції №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, що і мало місце у цьому випадку.

Проведення такого огляду на місці не є можливим, з урахуванням його специфіки, в т.ч. необхідності проведення лабораторних досліджень, проведення яких згідно з вказаною Інструкцією, є обов`язковим.

Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не убачається.

Перевіряючи доводи апелянта щодо недопустимості як доказу відеозапису події, оскільки цей запис не засвідчений електронним цифровим підписом, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

Відомостей про те, що відео фіксація здійснювалась за допомогою недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що йому не роз`яснено права та обов`язки, не є слушними та спростовуються наявними в справі доказами.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №253319 від 24 грудня 2021 року зазначено, що громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, що засвідчено підписом останнього.

Окрім того, в матеріалах, доданих до протоколу, міститься пам`ятка про права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яку отримав ОСОБА_1 , що також засвідчено його підписом. У пам`ятці окрім іншого відображені і положення ст.63 Конституції України.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Докази, що містяться в матеріалах справи відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності - також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Як зазначено вище, у зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог законну при розгляді вказаної справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26 січня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева