Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1772/23 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участю захисника Козирєва Ігоря Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Козирєва Ігоря Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 09 травня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 15.02.2023 о 02 год. 39 хв. у м. Житомирі, вул. В. Бердичівська, 122 водій керував транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на визначення стану сп`яніння, зі згоди водія, проводився за допомогою приладу Драгер, результат тесту 2,09 проміле. Водій з результатом тесту не погодився та виявив бажання проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, де в подальшому у лікаря нарколога відмовився пройти огляд. Висновок лікаря № 120.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник Козирєв І.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що в справі відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 , долучений відеозапис не є належним доказом, а працівниками поліції він не зупинявся, підстави для оформлення протоколу за порушення п. 2.5 ПДР України не було, оскільки він пройшов огляд на місці.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або в закладі охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, за змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З протоколу по адміністративне правопорушення від 15.02.2023 о 02 год. 39 хв. у м. Житомирі, вул. В. Бердичівська, 122 водій керував транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на визначення стану сп`яніння, зі згоди водія, проводився за допомогою приладу Драгер, результат тесту 2,09 проміле. Водій з результатом тесту не погодився та виявив бажання проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, де в подальшому у лікаря нарколога відмовився пройти огляд. Висновок лікаря № 120. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП (а.с. 1).

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що у останнього виявлено 2,09 проміле алкоголю, що свідчить про стан сп`яніння, від результатів якого він відмовився і погодився на огляд у лікарні, але згодом відмовився від огляду і там;

результатами огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер 6810 від 15.02.2023, результат тесту № 971 2.09 проміле;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6547000 від 15.02.2023 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

письмовим направленням до КУ «ОМСЦ» Житомирської обласної ради на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.02.2023, виписаного на ім`я ОСОБА_1 , у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності;

рапорту інспектора взводу № 1 роти № 3 БУПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції В. Свінціцького від 15.02.2023, згідно якого 15.02.2023, патрулюючи в м. Житомирі в складі екіпажу 151, отримали повідомлення від чергового УПП щодо звернення поліцейського ВР №1 РУПО старшого сержанта поліції Невеського О.В., який перебував в складі екіпажу АЗАРТ №4 спільно з поліцейським старшим сержантом ОСОБА_2 , які повідомили, що зупинили транспортний засіб Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння;

відеозаписом з службового автомобіля поліції охорони;

відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Захисник вказує на те, що відеозапис, на якому зафіксовано рух автомобіля Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинку та вихід ОСОБА_1 з автомобіля зі сторони водія не є належним доказом, оскільки його походження не зрозуміле, спростовуються записом з нагрудної камери поліцейського, який прибув на місце зупинки.

Так, на останньому зафіксовано, що патрульна поліція прибула на місце зупинки автомобіля Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , на якому перебували службові автомобілі поліції охорони і відеозапис був переданий працівникам патрульної поліції саме зі службового автомобіля поліції охорони, що також підтверджується зафіксованими на відеозапису з відеореєстратора автомобіля поліції охорони увімкнені проблискові маячки синього кольору при зупинці автомобіля Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 . На останньому також зафіксовано рух автомобіля з увімкненими габаритними вогнями попереду службового автомобіля поліції охорони та його зупинку після увімкнення проблискових маячків, вихід ОСОБА_1 з місця водія автомобіля Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 .

Отже, походження відеозапису, на якому зафіксовано рух автомобіля Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинку та перебування ОСОБА_1 на місці водія, виключає його неналежність, оскільки вона проведена на відеореєстратор службового автомобіля поліції охорони.

При цьому зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Так, відповідно до п. 3, 10 ч. 1 ст. 35 вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту тощо.

Як вбачається з протоколу та досліджених доказів (відеозаписів), ОСОБА_1 керував автомобілем о 02 год. 39 хв. 15.02.2023, тобто під час дії комендантської години. Доводи, що зупинка автомобіля ніби то відбулася о 00 год. 01 хв., з посиланням на відеозапис розмови працівників поліції з нагрудної камери поліцейського, спростовується цим же записом, на якому працівник поліції охорони, при перегляді відеозапису з відеореєстратора, роз`яснює, що зафіксований на відео час «00:01» це довжина відеоролику 01 хвилина. Надалі він показує працівнику патрульної поліції час проведеного відеозапису після 02 години ночі, що повністю узгоджується із іншими дослідженими доказами, в т.ч. відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, рапортами працівників поліції, протоколом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування.

Особи, винні у порушенні вимог або невиконанні заходів правового режиму воєнного стану, притягаються до відповідальності згідно із законом (ч. 1 ст. 25 цього Закону).

Як зазначено у п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 (далі Порядок № 573), під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності. На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Згідно п. 16 Порядку № 573 патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право, серед іншого: затримувати і доставляти в органи або підрозділи Національної поліції осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення; перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться; вилучати в осіб предмети, які є знаряддям, засобом або предметом правопорушення, і передавати їх органам або підрозділам Національної поліції; тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про національну поліцію» у складі поліції функціонують: кримінальна поліція; патрульна поліція; органи досудового розслідування; поліція охорони; спеціальна поліція; поліція особливого призначення; інші підрозділи, діяльність яких спрямована на виконання завдань поліції або на забезпечення її функціонування, рішення про створення яких приймається керівником поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ.

Отже, працівники поліції, які працюють в складі поліції охорони, наділені тими ж само повноваженнями по зупинці транспортного засобу, визначені ст.35 Закону України «Про національну поліцію», що і працівники патрульної поліції, тому зупинка автомобіля Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції охорони проведена в межах їх компетенції і не виключає його відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені норми свідчать про наявність правових підстав у працівників поліції охорони для зупинки транспортного засобу, який здійснює рух в комендантську годину.

Не приймаються до уваги доводи скарги щодо неправильного визначення працівниками поліції норми ПДР України з посиланням на те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, що виключає порушення ним п. 2.5 ПДР України.

Так, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Аналогічні вимоги закріплено у п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).

Згідно п.6 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку № 1103).

ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, який виявив у нього алкоголь у кількості 2,09 проміле, але згодом не визнав цей результат і за його погодженням був доставлений в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння лікарем.

Однак у подальшому ОСОБА_1 відмовився від проходження цього огляду, що зафіксовано на відеозапису та у висновку щодо результатів медичного огляду, тому його дій вірно кваліфіковано, як порушення п. 2.5 ПДР України відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду у суді першої інстанції, який надав їм об`єктивну та неупереджену оцінку, вони не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника захисника Козирєва Ігоря Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09 травня 2023 року - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь