ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/42/23 Головуючий в 1 інст. Погрібна О.М.
Провадження № 33/807/576/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , захисника адвоката Щербини К.В., за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідності ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000, 00 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 28.12.2022 о 14.35 год. ОСОБА_1 на 312 км автодороги Харків-Симферополь керував автомобілем Opel Kadett державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Від керування відсторонений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що розгляд справи судом першої інстанції проведено формально, без з`ясування всіх обставин справи.

Матеріали справи не містять доказів його винуватості.

В доповненні до апеляційної скарги, апелянтом зазначено, що судом першої інстанції не враховано те, що відеозапис з місця події не є безперервним.

В направленні відсутні відомості про службову особу поліції, а тому не можна вважати, що ОСОБА_1 був направлений до закладу охорони здоров`я відповідно до вимог закону.

Просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки справу було розглянута без його участі.

Також просить апеляційний суд постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо поновлення строків апеляційного оскарження.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В клопотанні апелянт вказує, що справу було розглянуто без його участі, а про існування постанови місцевого суду дізнався вже після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційний інстанції, враховуючи що вказані доводи клопотання про поновлення строку не спростовані матеріалами справи, дійшов до висновку, що про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження і про наявні підставі для його поновлення.

Щодо розгляду апеляційної скарги по суті апеляційних доводів, суд дійшов до таких висновків.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника адвоката Щербину К.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду залишити без змін з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР України, ОСОБА_1 дотримано не було.

В основу винуватості ОСОБА_1 місцевим судом було покладено такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №106907 (а.с.7), яким ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 28.12.2022 о 14.35 год. на 312 км автодороги Харків-Симферополь керував автомобілем Opel Kadett державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Від керування відсторонений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. В протоколі ОСОБА_1 надав пояснення, в яких вказав, що недавно вживав наркотичний засіб марихуану, а 28.12.2022 року здійснював керування автомобілем «Опель». Від огляду в лікарні відмовився;

- направлення на огляд водія (а.с.8), з якого вбачається, що у ОСОБА_1 під час події були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Від огляду відмовився;

- оптичний носій інформації у вигляді СД-диску (а.с.9), який містить відеозапис, яким зафіксовано що ОСОБА_1 під час події дійсно відмовився від пропозиції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Крім того, ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що дійсно напередодні вживав марихуану.

- письмові поясненнями свідків (а.с.11-12), які вказали, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують факт керування водієм транспортного засобу та відмову ОСОБА_1 від огляду на визначення стану сп`яніння.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 , оскільки вони є безпідставними та такими, що були повністю спростовані під час судового засідання в суді першої інстанції, виходячи з наступного.

Зокрема, доводи про те, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 , оскільки вони спростовується його ж поясненнями, відеозаписом з місця події та показаннями свідків, які в своїй сукупності вказують на те, що водій ОСОБА_1 під час події відмовився пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, що в свою чергу є порушенням п. 2.5 ПДР України.

Твердження апелянта про те, що обставини, які зафіксовані на відеозаписі, не відповідають тим, які відображені у протоколі, і при цьому, працівниками поліції порушено безперервність відеофіксації події, на переконання апеляційного суду є такими, що свого підтвердження не знайшли. Так, дослідивши наявний у матеріалах справи відеозапис, апеляційний суд констатує, що він читко, логічно і послідовно зафіксував подій, які мали місце під час та після зупинки транспортного засобу, спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, пропозицію пройти огляд у встановленому законом порядку та відмову ОСОБА_1 від такої пропозиції, тобто всі події, що стосуються безпосередньо складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП. Тому, враховуючи вищенаведене, даний відеозапис апеляційним судом визнається належним, допустимим та достовірним доказом.

Про те, що в направленні відсутні відомості про службову особу поліції, а тому не можна вважати, що ОСОБА_1 був направлений до закладу охорони здоров`я, відповідно до вимог закону є непереконливим, оскільки така обставина не впливає на правильність висновків суду першої інстанції та є лише формальною, що в свою чергу не виключає винуватість ОСОБА_1 .

З огляду на викладене всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, та закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 332/42/23