ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П. з секретарем Степановою М.Ю., з участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката Павлюченка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Павлюченка О.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м.Полтави від 30 січня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ :

Даною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не відомий, громадянина України, не працює, мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,-

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн.20 коп.

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 29.11.2022 р. о 09 год. 05 хв. в м.Полтаві по вул. Європейській, 144, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленим законом порядком проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності свідків, результат огляду позитивний, складає 0,52 %.

Приймаючи рішення по справі суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і вина останнього доведена в судовому засіданні.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду захисник Павлюченко О.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Також, апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду,

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, після проходження освідування, коли відсутнє відео ОСОБА_1 прохав працівників відвезти його до наркодиспансера, однак ті відмовили, вказавши, що він раніше при свідках погодився з результатами та відмовився проходити дослідження у ньому. На той час свідків уже не було. Наданий відеозапис працівниками патрульної поліції є неповним, показання свідків не можуть бути достатніми доказами, оскільки останні були запрошені працівниками лише при проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, як видно із відео, і при підписанні протоколу ним, свідки були відсутні.

Також захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження , оскільки апеляційна скарга подана повторно після усунення недоліків.

Позиція учасників судового провадження.

ОСОБА_1 та захисник підтримали апеляційну скаргу та просили закрити провадження посилаючись на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що, клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволення як обґрунтоване.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду даних вимог закону дотримався не в повному обсязі.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП обґрунтовано наявними у справі доказами, яким суддя дав неналежну оцінку.

Так із протоколу про адміністративне правопорушення, тестування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер» вбачається, що, вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі становив 0, 52 %о. ( а.с. 1,2).

Апелянт зазначає про ймовірну несправність приладу «Драгер», що не позбавлено підґрунтя на думку апеляційного суду, оскільки після складання протоколу ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу та згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння від 29.11.2022 у ОСОБА_1 , ознак сп`яніння не виявлено ( а.с. 7).

Пунктом 5 статті 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року визначено, що "У національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий рівень вмісту алкоголю у крові , а у відповідних випадках повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0.25 мг на літр повітря що видихається".

Тобто вміст алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права, не повинен перевищувати 0,25 мг на літр видихаємого повітря, шо становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і видихаємому повітрі 0,5 проміле.

Враховуючи, що національним законодавством не передбачено максимального рівня вмісту алкоголю у крові та у повітрі, що видихається, з урахуванням зазначених положень Конвенції про дорожній рух приходжу до висновку, що вміст алкоголю 0,52 проміле ,із врахуванням допустимої погрішності показників приладу, є мінімальним перевищенням гранично допустимого рівня алкоголю у повітрі, що видихається, / а саме на 0.01%о / у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення є малозначним. Наявність мінімального перевищення рівня алкоголю в повітрі, що видихалось ОСОБА_1 , підтверджується і висновком лікаря, який під час огляду ОСОБА_1 в спеціалізованому медичному закладі через три години після зупинки автомобіля зовсім не виявив ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення апеляційним судом визнається малозначним, водій ОСОБА_2 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а провадження по справі закриттю.

Керуючись ст.ст.22, 287, 292, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката Павлюченка О.О. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30.01.2023 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу адвоката Павлюченка О.О. в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30.01.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 ст.130 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову.

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст, 130 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП звільнити у зв`язку з малозначністю вчиненого діяння обмежившись усним зауваженням.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Томилко