КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
Справа № 133/1975/23
провадження № 3/133/1086/23
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, який не працює, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 ч.2 КУпАП,
До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, які постановою суду від 24.07.2023 було об`єднано в одне провадження, та присвоєно об`єднаній справі № 133/1975/23.
Відповідно до протоколу про адміністративну відповідальність серії ВАВ №625931 від 25.06.2023, ОСОБА_1 , 25.06.2023 близько 19 год. 30 хв., в м. Козятині по вул. Г.Майдану вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_1 , а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.
Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративну відповідальність серії ВАВ №625908 від 26.06.2023, ОСОБА_1 , 26.06.2023 близько 20 год. 20 хв., в м. Козятині по вул. Г.Майдану, перебуваючи в п`яному вигляді, за місцем спільного проживання вчинив відноснос своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лексикою, шарпав за верхній одяг погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її моральному та психологічному здоров`ю.
Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Вказав, що його мати постійно провокує конфлікти.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, дії особи можуть бути кваліфіковані за цією статтею у випадку вчинення особою насильства в сім`ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений.
Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.
Відповідно до Закону України "Про попередження насильства у сім`ї", насильством у сім`ї є будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Повторністю правопорушення вважається - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.
На підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173 КУпАП відносно останнього, надано рапорт СОГ ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.06.2023; пояснення ОСОБА_2 ; копія паспорта; терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 загалом заперечував неправомірність своїх дій. Вказав, що його мати сама створює конфлікти.
Суд бере до уваги те, що у матеріалах справи немає доказів, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП протягом року.
Отже, всупереч вищенаведеним приписам закону, до матеріалів справи не долучено належним чином завірену копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, що набрала законної сили, яка б вказувала на повторність скоєння даного правопорушення.
Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до положень статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Згідно з КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).
Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП суд
Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КупАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

24.07.23