Справа № 359/6024/23
Провадження № 3/359/3016/2023
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участю особи, яка притягується до відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16.06.2023 року серії ААД №443817, 16.06.2023 року о 08 год. 43 хв. на а/д Київ-Харків водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем марки «ВАЗ 2104-02» д.н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м. Бориспіль, вул. Котляревського,1. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 та зазначив, що свою вину не визнає, оскільки наркотичні засоби не вживав, в стані наркотичного сп`яніння не перебував. Висновок складений в супереч п.20 Інструкції №1452/735, тому є недійсним, а отже неналежним та недопустимим доказом у справі. Вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог Інструкції №1452/735, оскільки лабораторні дослідження на визначення наркотичного засобу не проводилося. З наведених підстав просив провадження закрити за відсутності його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягується до відповідальності, встановлено, що вина ОСОБА_1 , не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положенням пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху України), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Разом з цим, відповідно до чинного законодавства, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежного від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Тобто, одним з основних елементів є керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

На підтвердження наявності вказаного правопорушення надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №443817 від 16.06.2023 року, висновок від 16.06.2023 року №341 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, складені лікарем ОСОБА_2 , рапорт поліцейського від 16.06.2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.06.2023 року, диском з відеофіксацією з нагрудної камери працівника поліції та розписка про передачу транспортного засобу.

Відповідно до висновку від 16.06.2023 року №341 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння лікар нарколог КНП «ББЛІЛ» ОСОБА_2 за наслідками огляду 16.06.2023 року о 09 год. 30 хв. год., прийшов до висновку, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Дана обставина не підтверджена актом медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 16.06.2023 року, складеним лікарем наркологом ОСОБА_2 .

Процедура огляду на стан сп`яніння чітко визначена законом.

Проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачає наступні дії - огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів, а у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У відповідності до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного сп`яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

Згідно розділу III вищезазначеної Інструкції, на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове проведення лабораторних досліджень. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. В свою чергу, висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно розділу III вищезазначеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, Комунальне некомерційне підприємство Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» на адресу суду направило акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №341 від 16.06.2023 року щодо ОСОБА_1 .

Згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №341 від 16.06.2023 року вбачається, що під час огляду ОСОБА_1 використовувався тест Wondfo №10, однак згідно його технічних характеристик вбачається, що він має сумнівний характер, оскільки технічні чи процедурні помилки можуть призвести до помилкових результатів.

Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №341 від 16.06.2023 року, який було складено під час огляду ОСОБА_1 встановлено, що на момент огляду у ОСОБА_1 одяг не пошкоджений, шкіра без видимих ушкоджень. На момент огляду скарга немає, свідомість не змінена. Всебічно орієнтований вірно. Мовна здатність непорушена. Шкіра обличчя без особливостей, підвищена пітливість, рухова сфера не порушена, міміка жвава, в позі Ромберга без хитань, пальце-носову пробу виконує без промахування, тремтіння всього тіла, ознак нервово-психічних захворювань та органічного ураження не виявлено. Зі слів обстежувана останнє вживання АМФ 12.06.2023 року. Підпис лікаря-нарколога на Акті відсутній, що є порушенням, оскільки акт медичного огляду не перевірений лікарем наркологом.

Окрім того, згідно результату тесту у ОСОБА_1 було виявлено амфетамін, однак анамнез описаній у акті медичного огляду, на думку суду, не відповідає характерним властивостям амфетаміну, таким як підвищена рухливість, а отже результат тесту суперечить анамнезу.

При дослідженні висновку від 16.06.2023 року №341 встановлено, що кількісного визначення наркотичного засобу не зазначено.

Визначення кількісного вмісту наркотичного засобу відповідає також вимогам вищезазначених загальних критеріїв інтоксикації амфетаміном, а саме, що є точні відомості недавнього вживання психоактивної речовини (амфетамін) саме в дозі, що є досить високою для того, щоб могла бути пояснена інтоксикація.

Згідно п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функціїфото- і кінозйомки, відеозапису, засобівфото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 року включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

На відеозапису зафіксовано, що поліцейський взагалі зазначає, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, тому пропонує пройти огляд у лікаря нарколога.

Встановлено, що на відеозаписі ніякого порушення координації рухів, як і блідість обличчя судом не помічено, навпаки водій поводився адекватно, швидко реагував на вимоги поліцейського, та давав пояснення.

Крім того, поведінка ОСОБА_1 не є сумнівною, є адекватною для подій зафіксованих в протоколі. При цьому, нервування водія вочевидь зумовлено лише діями поліцейських, які без очевидних на те підстав ставлять вимогу про необхідність проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 вказаного Закону Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В матеріалах справи, а саме ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані на відео з нагрудної відеокамери не вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про причину зупинки його транспортного засобу.

Загальновідомо, що водій під час зупинення транспортного засобу має право знати причину зупинки транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки. Проте що саме слугувало підставою зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 залишається невідомим.

Окрім цього, на відеозаписі зафіксовано безпосередній процес оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення. При цьому не були роз`яснені ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Долучений до матеріалів справи відеозапис є належним та допустимим доказом, однак обставини, зафіксовані на ньому, хоч і відображають хід подій, що відбувались від моменту зупинки транспортного засобу до того часу, як працівники поліції закінчили складання процесуальних документів, проте не підтверджують правомірність їх дій та дотримання процедури як огляду, так і складення процесуальних документів, що описано вище.

Також, в матеріалах справи наявний рапорт працівника поліції, однак на думку суду даний доказ є неналежним доказом, оскільки належить до внутрішніх документів Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Враховуючи, що дані рапорту прямо не підтверджують винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, а також не узгоджуються з іншими належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, суд вважає такий рапорт неналежним та недопустимим доказом винуватості останнього.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б підтверджували обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Нормами ч.1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини, докази по справі, суд встановив, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, окрім того, медичний огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та ст.266 КУпАП, а також порушена процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк