провадження №3/389/681/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Ябчик Наталія Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли зі відділу поліції №1 (м.Знам`янка) про притягнення до адміністративної відповідальності про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Любомирка, Олександрівського району, Кіровоградської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №189292 від 21 травня 2023 року ОСОБА_1 , 21 травня 2023 року о 17:00 год. на степовій дорозі с.Мошорине - с.Світлопілля Кропивницького району, Кіровоградської області, керував транспортним засобом Renault Fluence, державний номер НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 та в закладі охорони здоров`я відмовився під запис нагрудної боді камери №28. Зазначеним діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явився про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Від його представника адвоката надійшло клопотання в якому вона просить закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування клопотання вказано, що 21 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за те, що останній 21.05.2023 року о 17.00 на степовій дорозі с. Мошорино-с.Світлопілля Кіровоградської області нібито керував транспортним засобом Renault Fluence, державний номерний знак НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, саме щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка має ознаки сп`яніння чи перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

До протоколу відносно ОСОБА_1 додано вісім відеофайл з невідомих приладів. Представник зазначає, що вказані відеофайли не можуть бути доказом скоєння останнім правопорушення та бути покладені в основу рішення про накладення на нього адміністративного стягнення з наступних причин.

На одному з відеофайлів видно, як о 18.06 до автомобіля, який стоїть в полі, підходить поліцейський та спілкується з людиною, яка перебуває в салоні автомобіля. Згідно протоколу ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння о 17.00. Тобто, по минуванню більше години часу, поліцейські зафіксували водія, якого не можливо чітко розгледіти на відео, в автомобілі, якій стоїть в полі, не рухається, з виключеним двигуном, фарами тощо. Тобто, жодних ознак того, що автомобіль рухається, або рухався нещодавно, немає. Навіть наявність відеозапису того, що можливо ОСОБА_1 перебуває в салоні машини, не може бути доказом того, що він керував автомобілем о 17.00, як зазначено в протоколі.

Відповідно до положень п. 1.3, п. 3.3. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамерпрацівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Одже, наявність восьми окремих відео файлів з невідомих записуючих засобів вже є порушення вказаних норм.

Можна лише здогадуватися, шо вказані записи здійсненні нагрудною камерою поліцейського, однак камера передавалася з рук в руки, лежала на панелі приладів в невстановленому автомобілі. Один файл взагалі записано явно приладом, який не має відношення до поліцейських. Не виключено, що записи здійснювалися різними приладами, можливо особистими мобільними телефонами, автомобільними реєстраторами. Ці обставини встановити не можливо, оскільки ні в протоколі, ні в матеріалах, доданих до нього, ні у самому відеозапису не відображено відомостей про будь-яку ідентифікацію відеокамер, їх модель, марка, серійні номери, сертифікати якості, докази проведення метрологічної перевірки, а також хто саме проводив відеозйомку.

Тобто, в даному випадку матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт керування будь-яким транспортним засобом ОСОБА_1 ..

Крім того, зазначила, що згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року № 1413/27858, поліцейський, виявивши ознаки сп`яніння, повинен запропонувати водію пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу при цьому, на вимогу водія показати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку, проінформувати як використовувати технічний засіб згідно інструкції до спеціального технічного засобу.

В даному випадку, поліцейський зовсім не виконав вимоги вказаної інструкції.

Зокрема, до протоколу доданий відеозапис, на якому о 18.09 год поліцейський нечітко запропонував водію пройти огляд на місці або в закладі охорони здоров`я. При цьому видно, що будь-який газоаналізатор у поліцейських відсутній, направлення в заклад охорони здоров`я йому не вручено, назва закладу навіть не озвучена.

Згідно вищевказаної Інструкції, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або не згоден з ним, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма такого направлення встановлена п. 8 розділу ІІ Інструкції про порядок № 1452/735МВС та наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Тобто, поліцейський повинен направити водія та забезпечити доставку водія до відповідного закладу охорони здоров`я. А саме, має бути виписане направлення до найближчого медичного закладу та вручене водієві. До протоколу додане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке ОСОБА_1 не вручене, не містить його підпису, явно складено поліцейським в невідомий час, але точно не на місці складання протоколу. Адже на відеозапису видно, що до 20.15 год таке направлення не складалося.

Тобто, достеменно відомо, що на місці зупинки, після відмови водія від проходження огляду на місці, водій в заклад охорони здоров`я направлений не був.

Про існування такого направлення ОСОБА_1 не знав та дізнався вже після надходження матеріалів до суду.

За відсутності відповідного направлення, передбаченого ч. 6 ст. 266 КУпАП та п.8 розділу ІІ Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обґрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм останнього. І, відповідно, жодної відповідальності за відмову пройти такий огляд наступати не може.

Так само і акт огляду складався не на місці зупинки, а в невідомий час в невідомому місці та очевидно підписаний після складання протоколу. Вказані документи водію не вручалися, з ними він не ознайомився та не мав змоги себе захищати.

Отже, відомості, внесені до протоколу, не відповідають дійсності.

Крім того, представник вказала, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не роз`яснені його права і, відповідно, порушено право на захист оскільки.

Так, згідно ст.256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу. Тобто закон чітко визначив, що роз`яснення прав відбувається не до, не після складання протоколу, а виключно під час складання. В даному випадку, не до, не після, ні при складанні протоколу ОСОБА_1 жодних прав роз`яснено не було.

Взагалі, більша частина відеозапис ведеться камерою, яка лежить на панелі невідомого автомобіля та фіксує телефонні розмови поліцейського з невідомими особами, які дають поліцейському вказівки, консультації з приводу складення протоколу. І саме з цих розмов стало відомо, що особа, яку поліцейські називали водієм автомобіля Renault Fluence, покинув дане місце та пішов у невідомому напрямку. За таких обставин поліцейські повинні були запросити водія в інший день, та за наявності доказів, скласти протокол.

Все це свідчить про те, що патрульний не дав можливості ОСОБА_1 скористатися своїми правами, в тому числі і правом на захист, гарантоване ст. 59 Конституції України.

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене, представник вважає, що існують грубі порушення з боку працівників поліції при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 ..

Враховуючи, що у матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази, які могли б свідчити про виннуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.ст.280,283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 поліцейським в порушення вимог ст.255 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 3, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду,на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суддя враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. наказом МВС України 18.12.2018 № 1026.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення долучено DVD диск з відеофайлами в кількості вісім записів, з яких вбачається відсутність об`єктивних доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто мав статус водія, та був зупинений працівниками поліції. Так, з відеозаписів вбачається, як працівники поліції, їдучи в патрульному автомобілі, вказують, що від заявниці надійшло, повідомлення про те, що на мосту через річку неподалік дамби, між селом Мошорине та селом Світлопілля водій здійснив ДТП, а саме наїхав на стовпчик. В подальшому, в ході телефонної розмови, заявниця повідомила, що особи, які знаходяться в автомобілі, що стоїть на мосту перебувають в стані алкогольного сп`яніння, при цьому зазначила, що свідком зазначеного вище вона не була, ситуація яка склалась їй відома зі слів чоловіка. З наступних відеозаписів вбачається, як в полі стоїть автомобіль, до якого підходить поліцейський та спілкується з людиною, яка перебуває в салоні автомобіля. В ході розмови, працівник поліції просить вийти особу, яка знаходиться на місці водія, з авто та пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я в м.Кропивницький, на що він відмовився. Крім того, інспектор поліції в протоколі зазначив час скоєння правопорушення 17 год. 00 хв., однак будь-яких даних, що в цей час автомобіль взагалі рухався немає. Крім того, ні в протоколі, ні в матеріалах, доданих до нього, ні у самому відеозапису не відображено відомостей про будь-яку ідентифікацію відеокамери на яку здійснювалась фіксація правопорушення, її модель, марка, сертифікати якості, докази проведення метрологічної перевірки, а також хто саме проводив відеозйомку. В протоколі зазначений лише її номер, з якого встановити відомості про камеру неможливо.

Також, суд приймає до уваги доводи представника ОСОБА_1 , про те, що поліцейським не виконав вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року № 1413/27858.

Так, відповідно до вказаної вище Інструкції поліцейський, виявивши ознаки сп`яніння, повинен запропонувати водію пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу при цьому, на вимогу водія показати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку, проінформувати як використовувати технічний засіб згідно інструкції до спеціального технічного засобу.

Зокрема, на відеозаписі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано, що після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на місці, поліцейський усно запропонував йому пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, не назвавши цей заклад, на що також отримав відмову.

Згідно вищевказаної Інструкції, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або не згоден з ним, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма такого направлення встановлена п. 8 розділу ІІ Інструкції про порядок № 1452/735МВС та наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Тобто, після відмови проходження огляду на місці поліцейський повинен направити водія та забезпечити доставку водія до відповідного закладу охорони здоров`я. А саме, має бути виписане направлення до найближчого медичного закладу та вручене водієві. До протоколу додане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке не містить підпису ОСОБА_1 та не вручене йому. З відеозапису також вбачається, що таке направлення при ньому не складалося.

За відсутності відповідного направлення, передбаченого ч. 6 ст. 266 КУпАП та п.8 розділу ІІ Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обґрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм останнього. І, відповідно, жодної відповідальності за відмову пройти такий огляд наступати не може.

Так само і акт огляду складався не на місці зупинки, а в невідомий час в невідомому місці. Доказів того, що вказані документи ОСОБА_1 вручалися, та те, що він з ними ознайомився матеріали справи не містять.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів представника ОСОБА_1 адвоката Юхименко Н.В.., щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини останнього не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами.

Крім того, з протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №3189240 та ААД №189239 від 25 травня 2023 року зазначено, що ОСОБА_1 , 21 травня 2023 року о 17 годині 00 хвилин, на автодорозі між с.Світлопілля Олександрійського району та с.Мошорине Кропивницького району, на мосту через річку Бешка, керуючи транспортним засобом Renault Fluence, державний номер НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався в керуванням, допустив наїзд на опору надземного газопроводу в результаті чого транспортній засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками та залишив місце ДТП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 ПДР України, вчинивши тим самим правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, а також вимоги п.2.10 «а» ПДР України, тобто правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Так, у відповідності до ст.124 КУпАП настає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є: наявність діяння у вигляді порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, наслідків, зокрема у вигляді пошкодження транспортних засобів та наявність причинного зв`язку між порушенням дорожнього руху та настання наслідків у вигляді майнової шкоди.

На обгрунтування винуватості ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано: схему місця ДТП, рапорти, письмові пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 21 травня 2023 року він перебував на риболовлі біля ставку, який розташований біля села Світлопілля, близько 16:51 год. Водій автомобіля Renault Fluence, державний номер НОМЕР_3 , здаючи назад здійснив ДТП наїхавши на опору газової труби, яка знаходиться на мосту Світлопільської дамби. Під час розмови він помітив, що у водія ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому останній вживав алкогольний напій пиво. Через деякий час вказаний автомобіль продовжив рух в сторону с.Світлопілля; письмові поясненняОСОБА_1 , який показав, що керуючи вказаним вище автомобілем він рухався по мосту на річці Бешка, біля Світлопільського водосховища та допустив легкий дотик лівою передньою частиною автомобіля до опори газопроводу, зазначив, що ні автомобіль, ні опора газопроводу пошкоджені не були. У зв`язку з чим він продовжив рух далі.

При цьому, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних та допустимих доказів того, що опора надземного газопроводу або ж сам автомобіль мають будь які пошкодження спричинені дорожньо-транспортною пригодою вказаною у протоколі. Відсутність зазначених обставин не дозволяє з`ясувати наявність причинного зв`язку між порушенням дорожнього руху та настання наслідків у вигляді майнової шкоди.

Враховуючи зазначені обставини суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та допустимим доказами вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а відповідно і ст.122-4 КУпАП.

Згідно зі ст.36 КУпАП, справи стосовно однієї і тієї ж особи, що вчинила кілька правопорушень розглядаються одночасно і стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповдіно до приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини, і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Враховуючи зазначені обставини, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та допустимим доказами, а тому провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України.

Керуючись ст.ст.1,9,221, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.М. Ябчик