Номер провадження: 33/813/1217/23
Номер справи місцевого суду: 510/1071/22
Головуючий у першій інстанції Бошков І. Д.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Янковської Ю.Л.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника Мухи А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Бондарук Яни Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 27 квітня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 27.04.2023 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Крім того, на користь держави з нього стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п.2.10 є Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.01.2001 №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 12.07.2022 о 17:00 на 260 км (+/-100м) автодороги М-15 Одеса-Рені керував транспортним засобом марки «MAN TGX 18.440 BLS», д/з НОМЕР_1 , та після дорожньо-транспортної пригоди за його участі вживав алкогольні напої, а саме 200 г горілки марки «Неміров», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком від 12.07.2022.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник Бондарук Я.М. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального законодавства, просила скасувати постанову Ренійського районного суду Одеської області від 27.04.2023 та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування вимог про скасування оскаржуваної постанови суду захисник послалась на те, що:

- розгляд адміністративних матеріалів за ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП мав місце в межах різних проваджень, що свідчить про порушення норм ст.36 КУпАП;

- судом не враховано, що тягар доказування покладено законом на орган, яким складено протокол, тому безпідставно дійшов висновку щодо не спростування ОСОБА_1 обставин, які підтверджують винуватість;

- суд самостійно відшуковував докази на підтвердження вини ОСОБА_1 ;

- при складані протоколу мало місце порушення вимог п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-при складані протоколу мало місце порушення вимог п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду;

-матеріали справи не містять письмових пояснень свідків, акту огляду на стан сп`яніння, відеозаписів з бодікамер;

- введення працівників поліції ОСОБА_1 в оману шляхом зазначення в протоколі точної дати та часу розгляду адміністративної справи, яка не відповідає дійсності;

- відсутність в протоколі чіткого переліку матеріалів, що до нього додаються;

- недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та наявність підстав для закриття провадження у справі, які взагалі не проаналізовані судом.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31.07.2023 клопотання захисника Бондарук Я.М. в інтересах ОСОБА_1 задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Ренійського районного суду Одеської області від 23.04.2023.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Муха А.І. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, яка при притягується до адміністративної відповідальності, та захисника в її інтересах, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Суд першої інстанції свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП мотивував:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №094732 від 12.07.2022 (а.с.1);

- висновком КНП «Центральна міська лікарня Ренійської міської ради» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.07.2022 (а.с.5);

- копією протоколом серії ОБ №094731 від 12.07.2022 відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та схема до нього (а.с.6,7);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.07.2022 (а.с.9);

- копією постанови Одеського апеляційного суду від 10.02.2023 у справі № 510/1072/22 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.38-40).

За результатами апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції встановлені обставини, які вказують на необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Так, диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог пункту 2.10 (є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю. Інші ознаки є похідними. При цьому, відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, навіть за наявності перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, виключає відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП.

Факт ДТП 12.07.2022 о 14:30 год за участю ОСОБА_1 підтверджений судовими рішеннями, які набрали законної сили, зокрема постановою Ренійського районного суду Одеської області від 17.08.2022 та постановою Одеського апеляційного суду від 10.02.2023. Вказаний факт має для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19).

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №094732 від 12.07.2022 водій ОСОБА_1 12.07.2022 о 17:00 на 260 км (+/-100м) автодороги М-15 Одеса-Рені керував транспортним засобом марки «MAN TGX 18.440 BLS», д/з НОМЕР_1 , та після дорожньо-транспортної пригоди за його участі вживав алкогольні напої, а саме 200 г горілки марки «Неміров», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 17.00 годині 12.07.2022 спростовується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №094731 від 12.07.2022, яким зафіксовані факт ДТП та факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 14.30 год.12.07.2022. Доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом після ДТП матеріали справи не містять.

Крім того, складаючи 12.07.2022 о 17.14 год. протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, поліцейським не було виявлено у водія ознак стану алкогольного сп`яніння (а.с.9). При цьому, о 17.15 год 12.07.2022 водій вже проходив огляд на стан сп`яніння в лікарні, що підтверджується висновком КНП «Ренійська ЦМЛ» від 12.07.2022 (а.с.5). Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП складено о 17.20 год. 12.07.2022 (а.с.1).

Слід зазначити, що ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП).

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч.4 ст.266 КУпАП).

Водночас ч.6 зазначеної норми передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі- Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до п.6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів проведення огляду поліцейськими у встановленому порядку на місці та висловлення водієм незгоди з його результатами або відмови водія від проведення такого огляду на місці, що стало підставою для його доставлення до лікарні з метою проведення огляду на стан сп`яніння.

Матеріали справи не містять направлення водія на огляд до лікарні, як того вимагає п.8 розділу ІІ Інструкції.

Крім того, в порушення вищенаведених вимог закону поліцейські не застосували технічні засоби відеозапису та не залучили свідків.

У п.9 Розділу ІІ Інструкції зазначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п. 3 розділу ІІІ Інструкції).

Пунктами 15 - 21 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п 22 Розділу ІІІ Інструкції).

Разом з тим, як вбачається з висновку КНП «Центральна міська лікарня Ренійської міської ради» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.07.2022 щодо ОСОБА_1 огляд проводився 12.07.2022 о 17.15 год. Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП складено 12.07.2022 о 17:20 год. Тобто через 5 хвилин після огляду водія в лікарні поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення. Вказане свідчить про те, що лабораторні дослідження зразків біологічного середовища ОСОБА_1 у лікарні не проводились.

Крім того, у висновку не зазначено про наявність акту медичного огляду, на підставі якого він складений, точний час направлення водія на огляд та реєстраційні дані (вихідний номер та дата).

Висновок лікаря про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння здійснений за результатами його огляду на алкотестері Алкофор 205, який не видає квитанцію, що підтверджується листом КНП «Ренійська ЦМЛ» від 12.12.2022 за вих.№610 (а.с.28). При цьому, матеріали справи не містять результат проведеного огляду, зокрема відсутня фіксація рівня алкоголю в крові водія з використанням спеціальних технічних заходів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.

За таких обставин, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знищують увагу та швидкість реакції від 12.07.2022 щодо ОСОБА_1 є недійсним, так як він не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Пояснення ОСОБА_1 від 12.07.2022, відібрані працівниками поліції в день події, не приймаються судом до уваги, з огляду на те, що сам факт визнання особою вини у вживанні алкоголю після ДТП до приїзду працівників поліції не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє працівників поліції від доведення правомірності свого рішення (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №177/525/17).

Рапорт працівника поліції також не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Апеляційний суд зазначає, що вказані вище докази, як окремо, так і в сукупності, не містять у собі достатніх даних для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відтак, в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Слід звернути увагу, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Крім того, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 поза розумним сумнівом у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд дійшов висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

На зазначене місцевий суд уваги не звернув, дійшов помилкових висновків, щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Бондарук Яни Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 27 квітня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко