справа № 361/4984/23
провадження № 3/361/2610/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2023 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2023, близько 19-00 год., ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї тещі ОСОБА_2 , діяння передбачене п. 14 ч. 1 ст. 14 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", а саме перебуваючи у збудженому стані вчинив умисні дії психологічного характеру, що полягли у висловлюванні в її бік образи та інше, внаслідок чого була заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання ОСОБА_1 викликався шляхом направлення SMS та через оголошення на веб-порталі Броварського міськрайонного суду, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином що підтверджено довідкою про доставку SMS від 07.07.2023.

На підставі того, що законодавець передбачив скорочений термін розгляду справ зазначеної категорії саме з метою попередження цього негативного явища на його початковій стадії, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність останнього. При цьому неявка ОСОБА_1 в даному випадку не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суд, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки.

В судовому засіданні, ОСОБА_2 пояснила, що після смерті доньки, вона займається вихованням малолітньої онуки 2018 року народження, яка фактично позбавлена опіки батька через його спосіб життя. Також зазначила, що її зять ОСОБА_1 того вечора прийшов до її помешкання та вчинив сварку, в ході якої висловлював образи та погрози, такі дії він вчиняє не вперше, дитина лякається, плаче.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, його вина, доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 11.06.2023 серії ВАВ № 741095 зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, заяви та клопотання не надходили; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке що готується від ОСОБА_2 від 11.06.2023, в якій зазначається що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно неї; рапортом інспектора Броварського РУП ГУНП в Київській області, складеним за результатом звернення до служби 102, зі змісту якого вбачається що 11.06.2023 надійшло повідомлення про те, що сусід б`є свою тещу, кричить дитина; терміновим заборонним приписом АА №243435 від 11.06.2023, стосовно ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в яких підтверджуються обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність та обтяжуючих обставин в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та інші обставини, викладені у ст.ст. 33-35 КУпАП, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, вважаю доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у мінімальному розмірі, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Інший розмір та вид стягнення є більш суворим, для його застосування у даному випадку достатніх підстав не вбачається.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 173-2, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко