Справа № 548/1594/23
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/422/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2023 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В. , розглянувши матеріали, які надійшли з СРПП ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 015305 від 11.07.2023, в якому зазначено, що 11 липня 2023 року о 19 год. 15 хв. , водій ОСОБА_1 , 11.07.2023 року в с. Садове, вул. Центральна, 1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора алкотестер Драгер 6810 на відео, що підтверджується тестом № 2252 від 11.07.2023 року, результат тесту 1,85 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адмінправопорушення, яке ставиться йому у вину, не визнав. Надав пояснення, вказавши, що категорично не погоджується з зазначеним вище інкримінованим правопорушенням, та вважає що провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу події адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Матеріали справи не містять прямих, безспірних, безсумнівних та достатніх доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а при складанні зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські допустили ряд істотних порушень закону в частині процесуальних дій, пов`язаних із проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення його результатів, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд вважає, що адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно зі ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, передбачені ст. 130 цього Кодексу, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

ОСОБА_1 , вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у той час як обставини щодо перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в стані алкогольного сп`яніння встановлювались з порушенням порядку огляду на стан сп`яніння, що передбачений чинним законодавством України, та взагалі складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки працівники поліції обмежували права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушували свої службові обов`язки та порушували положення КУпАП, Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року за № 1103.

Враховуючи наявність грубого порушення порядку огляду на стан сп`яніння, підстави вважати, що особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відсутні, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо мене, з підстав встановлених п.1 ст. 247 КпАП України, що полягає в наступному.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 015305, складеного за адресою: с. Садове, вул. Центральна, 1 Лубенського району Полтавської області, о 19 год. 30 хв. 11 липня 2023 року, ОСОБА_1 , 11.07.2023 року о 19 год. 15 хв., в с. Садове, вул. Центральна, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора алкотестер Драгер 6810 на відео, що підтверджується тестом № 2252 від 11.07.2023 року, результат тесту 1,85 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вважаю, що стан алкогольного сп`яніння встановлювався із значними та грубими порушеннями порядку огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, які є підставою для визнання такого огляду недійсним.

У той же час, ст. 130 КупАП відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні права і обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі, як осіб, які керують транспортними засобами, так і суб`єктів владних повноважень, зокрема, поліцейських, які встановлюють факт вчинення особою адміністративного правопорушення, що встановлюює єдиний порядок дорожнього руху на всіх території України.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року за № 1103.

Статтею 266 КУпАП чітко регламентований порядок проведення огляду осіб щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Розділу І вказаної вище Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до вимог пункту 7 Інструкції, п. 6 Порядку, які кореспондуються з ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, який проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби), а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд пройти в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, мав ознаки стану алкогольного сп`яніння, був належним чином повідомлений про порядок проходження такого огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також повідомлений про ту відповідальність, яка передбачена за вчинення інкримінованого мені адміністративного провопорушення, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, та таким оглядом встановлено перебування мене у стані такого сп`яніння.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться у вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як наслідок, ст. 252 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у т.ч. й за ст. 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст.ст. 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні містится в самому протоколі.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, в даній ситуації ОСОБА_1 , повністю заперечує вчинення адміністративного правопорушення, та наголосив, що провення огляду на стан сп`яніння було здійснено з грубим порушенням порядку проведення такого огляду, а дії поліцейських мають ознаки провокації на вчинення адміністративного правопорушення, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Наголосив, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

У зв`язку із чим Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Отже, враховуючи обставини даної справи, реалізовуючи свій обов`язок щодо збирання доказів, визначений ч. 2 ст. 251 КУпАП, з метою доведення того, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, керував ним в стані алкогольного сп`яніння, на підтвердження чого, до Суду працівниками поліції було надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, роздруківка із газоаналізатора Alcotect 6810 «Драгер», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, відео з бодікамери, пояснення водія, посвідчення водія.

Ознайомившись із наданими поліцейськими доказами по справі, вважаю їх неналежними, недопустими, необ`єктивними, недостатніми та суперечливими, а тому такими, на підставі яких неможливо встановити в діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, натомість свідчать про грубе недотримання працівниками поліції своїх посадових обов`язків та порушення порядку оформлення адміністративного матеріалу по ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього.

Так, переглянутий відеозапис, який долучений до матеріалів справи, породжує об`єктивні сумніви в правомірності дій працівника поліції щодо висунення вимоги до водія про вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння без достатніх законних підстав. Законність вимоги щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не доводиться жодним належним доказом, зважаючи на відсутність в переглянутому відеозаписі будь-яких фактичних обставин, які б свідчити про перебування водія транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння. Сама по собі вимога про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути підтверджена об`єктивними даними, що не було здійснено.

ОСОБА_1 ніхто не роз`яснив ні порядку проходження такого огляду, ні наслідки притягнення до адміністративної відповідальності. Вказані обставини повністю зафіксовані на відео.

Працівники поліції, навіть, самостійно не роз`яснювали ні порядку проходження огляду на стан сп`яніння, тобто ні яким чином має проводитись такий огляд, а також повноцінно не було роз`яснено мої права та обов`язки.

Поліцейські не роз`яснювали відповідальності, яка передбачена за вчинення відповідного адміністративного правопорушення, через що ОСОБА_1 не усвідомлював, що може бути оштрафований у великому розмірі та позбавлений посвідчення водія.

Встановлення ознак стану сп`яніння водія взагалі поліцейським не проводилось, про що свідчить як відсутність будь-яких дій, зафіксованих на відео, направлених на встановлення ознак стану алкогольного сп`яніння, а тому є незрозумілими підстави проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку.

У ОСОБА_1 не було жодних ознак сп`яніння, про що свідчить те, що поліцейський його не оглядав ні самостійно, ні в присутності свідків, а тому не було і підстав для огляду.

Дії працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, серед іншого, повинні узгоджуватися з вимогами Інструкції

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, чого в нашому випадку не було дотримано.

Пунктами 2, 4 вказаної Інструкції

передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, підозра може виникнути лише у разі наявності відповідних ознак, а не безпідставно, як у нашому випадку.

На відеозаписі з бодікамери, жодних із перелічених ознак не вбачається, як і не видно, щоб поліцейські оглядали водія з метою виявлення таких ознак на місці зупинки транспортного засобу. Тобто, об`єктивних даних, що давали б підставу вважати, що у ОСОБА_1 наявні ознаки будь-якого сп`яніння, у поліцейських не було, а отже не було підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.

Крім того, на відео чітко видно, що ОСОБА_1 має повністю адекватний стан, жодних ознак стану алкогольного сп`яніння на даному відеозаписі не зафіксовано.

Натомість, із відеозапису простежується, що ОСОБА_1 говорить чітко, розбірливою і зрозумілою мовою.

Його поведінка, є адекватною ситуації, в якій він опинився.

Пересвідчитися в повній мірі, яким чином співробітник поліції встановив наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не можливо, а наданий відеозапис не фіксує ні моменту виявлення підозри про перебування особи у стані сп`яніння, ні жодних дій, направлених на огляд. Наданий у якості доказу відеозапис із нагрудного відеореєстратора не містить зображення моменту виявлення підозри про перебування особи у стані сп`яніння, ні жодних дій поліцейського, направлених на огляд. Відразу після зупинки автомобіля, без проведення будь-яких дій, направлених на виявлення ознак стану алкогольного сп`яніння, працівник поліції вказує на необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Без належного встановлення ознак стану сп`яніння бажання протестити будь-яку особу на стан сп`яніння повинно сприйматися як провокація з боку поліцейського.

Сама процедура проведення огляду водія на стан визначення стану алкогольного сп`яніння повинна містити відповідний алгоритм дій працівника поліції, який проводить такий огляд зі складанням відповідних документів.

Згідно із ст. 19 Основного Закону правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання; висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини».

Зважаючи на вище наведене, прошу суд звернути увагу та констатувати, що відповідальною службовою особою було порушено вимоги ст. 266 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Також не можуть бути прийняті в якості належного доказу мої письмові пояснення, оскільки як вбачається з відеозапису, останні були написані самим поліцейським.

А ОСОБА_1 в момент розгубленості, пов`язаної з необґрунтованими претензіями з боку працівників поліції, лише вказано поставити свій підпис.

Зокрема, у поясненнях констатується, що я від проходження огляду в медичному закладі «водій відмовився» (не вказується в якому ж закладі мені, як водію, пропонувалось проходження такого огляду).

Тобто, з пояснень не вбачається де саме повинен бути проведений медичний огляд від якого начебто відмовився ОСОБА_1 , тобто не вказана назва медичного закладу, який згідно Інструкції повинен виступати найближчий заклад охорони здоров`я по відношенню до місця зупинки транспортного засобу.

Це дає підстави розцінити пояснення як неналежний та недопустимий доказ по справі, а отже, суд, не приймає їх до уваги як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Окремо, хочу наголосити на порушенні вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, якою визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Недотримання встановленого порядку щодо проведення огляду на стан сп`яніння особи, неправильне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, унеможливлює визнання здобутих по справі доказів, належними та допустимими, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів.

Відповідно п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Як вбачається з матеріалів справи, в якості доказу до суду працівниками поліції було надано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо начебто направлення ОСОБА_1 , до КП «Лубенської лікарні інтенсивного лікування» Лубенської міської ради.

Однак, як з відеозапису, так і з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 015305, взагалі не вбачається, щоб працівники поліції складали відповідне направлення та пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у конкретному закладі охорони здоров`я.

У графі протоколу про адміністративне правопорушення щодо суті адміністративного правопорушення, опису установлених обставин, жодної інформації про відмову водія від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я не значиться.

Щодо направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.07.2023 року та необхідності його вручення ОСОБА_1 , як водію, хочу зазначити наступне. Відеозапис не фіксує ні моменту складання направлення на огляд, ні пропозиції його вручення мені, як не фіксує ні його вручення мені, ні моєї відмови від його вручення.

ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки його туди у відповідності до закону ніхто не направляв.

Відеозапис не фіксує, навіть, згадки про те, що працівники поліції направляють ОСОБА_1 у конкретний заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у найближчому медичному закладі, як це передбачено законодавством, тому вказана обставина є самостійною підставою для констатації порушення працівниками поліції порядку огляду особи на стан сп`яніння.

Недотримання встановленого порядку щодо проведення огляду на стан сп`яніння особи, неправильне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, унеможливлює визнання здобутих по справі доказів, належними та допустимими, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що працівниками поліції був порушений порядок при здійсненні огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, направлення на огляд та оформлення його результатів, визначений статтею 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами, що тягне за собою, визнання недійсними результату огляду, порушення порядку складення протоколу і як наслідок звільнення від адміністративної відповідальності особи в суді.

Відеозапис, наданий суду також не може бути взятий судом до уваги, в якості доказу, оскільки не є безперервним та містить епізодичний характер, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису №1026.

Відеозапис не є безперервним та повним, не містить моменту встановлення ознак водія у стані алкогольного сп`яніння працівниками поліції, а також не містить роз`яснення відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, а також моменту вручення направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, який має право здійснювати такий огляд.

Окрім того, зазначаю, що відеозапис, який здійснювався із нагрудної камери поліцейського, не фіксує як саме правопорушення, так і законність дотримання поліцейським процедури огляду на стан сп`яніння водія від початку до її завершення.

При цьому, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції або особи, яка виконує його обов`язки про копіювання та видачу відеозапису, яке повинно бути надане відповідній відповідальній особі.

Не додано доказів, хто є саме є тією відповідальною особою, якій згідно п.6 Інструкції № 1026 надано дозвіл на копіювання та видачу цього відеозапису, та не надано доказів, що відповідна відмітка робилась у Журналі обліку копіювання та видачі відеозаписів, що ставить під сумнів законність копіювання та видачі долученого до протоколу відеозапису з нагрудної камери, а відтак, докази, які зібрані з порушенням порядку встановленого законом є недопустимими та не можуть братись до уваги в силу ст.74 КАС України.

Поведінка працівників поліції була направлена на провокацію водія на вчинення даного адміністративного правопорушення, оскільки не було роз`яснено норми Закону так, як того вимагає сам Закон, а всі їх дії були направлені на те, щоб водій, не підозрюючи про наслідки інкримінованого йому адміністративного правопорушення, його вчинив. Це вбачається, як з відсутності належної пропозиці пройти огляд у найближчому по відношенню до місця зупинки транспортного засобу медичному закладі, оскільки назва такого закладу не була озвучена особі, а направлення їй не вручене - як це передбачено законодавством, так і з - не роз`яснення прав особі та наслідків вчинення адмінсітартивного правопорушення.

Щодо неналежності та недопустимості в якості доказу протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 015305 слід відмітити, що останній не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликати сумніви.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, і є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, не доведено «поза розумним сумнівом».

Зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

З огляду на наявні істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та складанні за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю, що вказаний протокол та додані до нього матеріали є недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП.

Всі зазначені вище обставини, вказують на те, що обставини подій, вказані протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписі і поясненнях водія, долучених до матеріалів справи, щодо встановлення факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суперечать дійсним подіям та у своїй сукупності не підтверджують такого факту.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.

Вищевикладені обставини, докази і аргументи у сукупності, та зокрема, що відносно ОСОБА_1 складено протокол з порушенням встановлених законодавством процедур, оскільки відсутність доказів, які б підтверджували факт пропозиції водію проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому по відношенню до місця зупинки транспортного засобу закладі охорони здоров`я, не роз`яснення прав особі та її відповідальності, достовірно свідчать, що в діях ОСОБА_1 , відносно якого складено адміністративний протокол, склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відсутні, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вищенаведене свідчить про те, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів", затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

Керуючись ст. 130 ч. 1, п. 1 ст. 247,283-285 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 , вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 , після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя: Коновод О. В.