№ 3/229/3337/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2023 р. м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Грубник О.М. розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , який працює (проходить службу) у військовій частині НОМЕР_1 на посаді лікаря медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні- старший лейтенант медичної служби, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення не притягувався,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 26.07.2023 року №2188 було призначено слудбове розслідування за фактом втрати документації медичного пункту військової частини НОМЕР_1 внаслідок вжиття заходів одо її зберігання.

В ході проведення службового олхслідування встановлено факт, що старший лейтенант медичної служби ОСОБА_1 , перебував на посаді начальника медичної служби - начальника медичнго пункту військової частини НОМЕР_1 в період часу з 06.06.2022 роуц по 03.05.2023 року не здійснював контоль за наявністю документації медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , та не доповів про факт її відсутності ні під час прийому посади начальника медичної служби-начльника медичного пукту віймькової частини НОМЕР_1 у старшого лейтенанта ОСОБА_2 , ані під час здачі зазначеної посади капітану медичної служби ОСОБА_3 , та факт недбалого ставлення до військової служби посадовою особою медичного пункту військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Відповідно до ст.15 Статуту внутрішньої служюи ЗСУ, затвердженого ЗУ від 24 березня 1999 року №548-XIV «Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, Ці обов`язки визначаються статутами ЗСУ, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями».

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, затвердженого ЗУ від 24 березня 1999 року №548-XIV на військовослужбовця покладено такі обов`язки: «свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок».

Відповідно до ст.12 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, затвердженого ЗУ від 24 березня 1999 року №№548-XIV «Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець забов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо)».

Відповідно до ст.14 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, затвердженого ЗУ від 24 березня 1999 року №548-XIV «із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатись до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника».

Відповідно до ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого ЗУ від 24 березня 1999 року №548-XIV військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця «додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги ЗСУ, накази командирів».

Відповідно до ст.87-1 Статуту внутрішньої служби ЗСУ затвердженого ЗУ від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі - статут внутрішньої служби ЗСУ) «начальник медичної служби полку (окремого батальйону, батальйону) зобов`язаний: організовувати ведення обліку, зберігання і належне використання медичного майна і техніки, не рідше ніж двіі на рік проводити їх перевірку».

Тому, старший лейтенант медичної служби ОСОБА_1 проходячи військову службу за контрактом, перебуваючи на посаді начальника медичної служби-начальника медичного пункту в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), в результаті недбалого ставлення до військової служби в період часу з 06.06.2022 року по 03.05.2023 року не здійснював контроль за наявністю документів медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, надав пояснення з приводу складеного відносно нього протоколу. Свою провину не визнає, вважає, що справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що посада, яку він обіймає, не пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків. Доручення повноважного командування щодо здійснення контролю за особовим складом військової частини НОМЕР_1 , які вибули з військової частини на лікування до лікувальних закладів та прибули з лікувальних закладів до військової частини йому не надавалось.

У долучених до справи матеріалах службового розслідування зазначена його посада - «начальник медичної служби-начальник медичного пункту» військової частини НОМЕР_1 , що не відповідає дійсності, оскільки дану посаду він не приймав, посадові обов`язки начальника медичної служби йому до відома не доводились та їх виконання командуванням військової частини не доручалось. В матеріалах справ відсутні докази, що його призначено на таку посаду або що він виконував такі обов`язки тимчасово. Крім того, звертаю увагу сууд, що зважаючи на наявність в матеріалах справи витягу з наказу №60 від 02.03.2022 року та №321 від 07 листопада 2022 року начальником медичної служби - медичного пункту був ОСОБА_2 . Тобто обєктивно не міг виклонувати обовязки начальника медичної служби - начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 з 06.06.2022 року бо дану посаду займав старший лейтенант ОСОБА_2 .

Крім того, сплив строк передбачений ч.2 ст.38 КУпАП. Просить суд врахувати надані пояснення при розгляді справ.

Суддя, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.2 ст.172-15 КУпАП передбачає наступні склади адміністративного правопорушення: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

У зв`язку з відсутністю в КУпАП тлумачення поняття «недбале ставлення до військової служби», для вирішення даних спірних правовідносин суд застосовує аналогію закону.

Згідно статті 425 КК України, а саме коментарю до неї - недбале ставлення до військової служби полягає у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.

Під невиконанням обов`язків розуміють невиконання дій, які входять у коло службових обов`язків, під неналежним виконанням нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.

Відповідно до Примітки 1 ст.172-13 КУпАП та Примітки 1 ст.425 КК України під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Виконання спеціальних доручень службового характеру, не пов`язаних зі здійснен-ням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, не дає підстав розглядати такого військовослужбовця як військову службову особу.

Відповідно до роз`яснень Національного агенства з питань запобігання корупції № 11 від 29.12.2021 року, адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Згідно п.7 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 69 від 11.03.2022 р., який міститься в матеріалах справи, молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду «лікаря медичного пункту» військової частини НОМЕР_1 за штатно-посадовою категорією «старший лейтенант медичної служби».

Суду не доведено, які саме посадові обов`язки не було виконано ОСОБА_1 і яким законодавством передбачено їх виконання. До матеріалів справи не долучено посадової інструкції ОСОБА_1 , яка б дала змогу суду встановити обставини вчинення правопорушення.

Тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не відноситься до військових службових осіб в розумінні приписів ст. 173-13 КУпАП і відповідно не є суб`єктом вчиненого адміністративного правопорушеня, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

У зв`язку з вищенаведеним, суд позбавлений можливості встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення та наявність складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Подія правопорушення пов`язана з відбуттям певного явища, тобто факту правопорушення. Така подія може бути обумовлена як усвідомленими діяннями, так і не залежати від волі і бажання особи.

Відсутність факту правопорушення автоматично означає і відсутність складу правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у статті КУпАП та нормам інших законів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених законодавством України протиправних дій.

Серед ознак суті адміністративного правопорушення повинно бути посилання на конкретний чинний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Норма ст. 172-15 КУпАП є бланкетною та сама по собі не розкриває складу адміністративного правопорушення, не визначає сутності дії чи бездіяльності посадової особи, які можливо кваліфікувати як «недбале ставлення військової службової особи до військової служби».

Згідно з чинним законодавством України, кожна особа має право знати у вчиненні якого правопорушення її підозрюють, обвинувачують. Неконкретність та незрозумілість обвинувачення є порушенням пункту «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та права на захист.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 36, 247, 251, 283-284, 287, 289, 291 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушеня на підставі п.1 ч.1 ст.147 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. М. Грубник