П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2023 р. Справа № 596/1221/23

Провадження № 3/596/847/2023

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коцюбинці, Гусятинського району Тернопільської області, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітня дитина, за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2023 року близько 23:00 год., в приміщенні будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 умисно давав ляпаси, штовхав, незаконного виганяв з житла свого сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, що проживає спільно разом з ним, чим спричинив останньому домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнав частково, посилаючись на те, що він не мав умислу застосовувати насильство відносно свого сина.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання потерпілого та свідка, дослідивши письмові докази в справі, приходжу до наступних висновків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Суд приходить до висновку, що факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 570062 від 01.07.2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 30.06.2023 року, неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 від 30.06.2023 року.

Так, в судовому засіданні допитаний відповідно до ст. 272 КУпАП в якості свідка потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 30 червня 2023 року близько 23 год. він знаходився в кімнаті квартири, що за адресою АДРЕСА_2 та почув крики, які лунали з кухні. Він зайшов на кухню і побачив що його батько ОСОБА_1 кричав, обзивав маму ОСОБА_3 , шарпав її. Він зробив зауваження йому, але він не реагував. Потім тато вдарив маму і він підбіг, щоб їх розборонити. В цей час ОСОБА_1 наніс йому близько 10 ударів в область голови та інших частин тіла. Удари він наносив ногами та руками. Вони з мамою втекли з квартири і його сестра ОСОБА_4 викликала поліцію. Додатково пояснив, що після побиття він відчував фізичну біль. Також йому було страшно через такий прояв насилля з боку батька.

Аналогічні пояснення надала в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 .

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю їх достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що удари ним наносились неумисно суд визнає непереконливими, оскільки вони спростовуються показаннями допитаних в суді в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладаючи адміністративне стягнення за вказане адміністративне правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення домашнє насильство, яке визнається грубим порушенням основоположних прав людини, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

На думку суду, застосований до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст.ст. 7, 40-1, 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді 340 (триста сорок) гривень штрафу (ГУК у Терн.обл/тг смт.Гусятин/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977599; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); рахунок отримувача: UA0019661; код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2023 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК