Справа № 159/3135/23 Провадження №33/802/502/23 Головуючий у 1 інстанції:Шишилін О.Г.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , його захисника В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого менеджером магазину «Автолайф», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 536 грн. 80 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12 квітня 2023 року, о 22:00 год. в АДРЕСА_2 вчинив щодо своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме умисні дії, які полягали у висловлюванні погроз та образ, погрожуванні нанесення тілесних ушкоджень, чим завдав її здоров`ю психологічної шкоди вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді Логунов С.В. 17 липня 2023 року подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. Зазначає про те, що суддею при розгляді справи не дотримано вимог законодавства щодо всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, рішення обґрунтоване недостатніми доказами, а також не вирішено питання щодо наявності усіх беззаперечних доказів у тому числі шляхом допиту свідків, про яких він клопотав, однак в цьому було відмовлено. Вважає, що письмові пояснення ОСОБА_2 суддею були оцінені неправильно, а в рішенні зроблено помилкові висновки, оскільки поведінка останньої не вказує, що вона зазначала психологічного тиску з його боку. ОСОБА_2 протягом усього часу 12.06.2023 у вечірню пору доби при спілкуванні з поліцейськими вона не вказувала про психологічний тиск з його боку, а навпаки була психологічно врівноваженою та вела себе звичайно. Також зазначає, що судом не було спростовано його пояснень. Вказує, що він жодного психологічного тиску щодо ОСОБА_2 не вчиняв, а по приїзду працівників поліції можливо був надто активний, так як був шокований через виклик матір`ю поліції. Посилаючись на це, просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Також просить викликати в судове засідання та допитати свідків, явку яких він забезпечить.

Водночас, апелянт у поданій апеляційній скарзі заявив клопотання в якому просить поновити йому строк апеляційного оскарження судового рішення вважаючи, що він пропущений з поважних причин.

Перевіривши доводи заявленого в апеляції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Зуба В.В., які доводи клопотання підтримали, апеляційний суд приходить до висновку, що воно до задоволення не підлягаєз огляд на таке.

Так, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В апеляційній скарзі як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення апелянт посилається на те, що він хоча і був в судовому засіданні 03.07.2023, однак копію постанови отримав лише 13.07.2023 після написання відповідної заяви. Вважає, що саме з цієї дати (13.07.2023) почався перебіг 10-денного строку апеляційного оскарження судового рішення. Такі ж доводи підтримані стороною захисту в суді апеляційної інстанції.

Проте, такі доводи апелянта на увагу суду не заслуговують з врахуванням наступного.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова суддею Ковельського міськрайонного суду Волинської області постановлена 03.07.2023 та за участі ОСОБА_1 , який приймав безпосередню участь в судовому засіданні.

А тому, апеляційний суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 03 липня 2023 року був присутній на розгляді справи, то він фактично ознайомився з її змістом, у тому числі із порядком та строком її апеляційного оскарження, про що зазначено в резолютивній частині судового рішення.

Таким чином, в даному випадку саме з 03 липня 2023 року почався перебіг десятиденного строку апеляційного оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного Волинської області від 03.07.2023, який фактично припадав на 13 липня 2023 року. Однак, апеляційна скарга до суду подана лише 17 липня 2023 року, тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження. Дана обставина об`єктивно підтверджується штемпелем Укрпошти проставленим на поштовому конверті.

При цьому той факт, що ОСОБА_1 10.07.2023 подавши заяву про ознайомлення з матеріалами справи, отримав копію судового рішення 13.07.2023, жодним чином не свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки положення ч.2 ст.294 КУпАП перебіг строку апеляційного оскарження пов`язують саме з датою постановлення постанови, а не з будь-якою іншою у тому числі й датою отримання її копії.

А тому, наведені апелянтом обставини не можна вважати поважними підставами пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення та відповідно такими, що дають підстави для його поновлення.

Дослідивши дані обставини апеляційний суд вважає, що за наведених у заявленому в апеляції клопотанні підстав, строк апеляційного оскарження поновленню не підлягає.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді від 03.07.2023 до задоволення не підлягає, оскільки не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом. Не наведено таких і в судовому засіданні.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» вказано, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, апелянтом не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то в задоволенні клопотання слід відмовити, а апеляційну скаргу. - повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2023 року ОСОБА_1 , відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2023 року, - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк