3/441/833/2023 441/1782/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.08.2023 суддя Городоцького районного суду Львівської області Ференц О.І., вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, що надійшли з ВнП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

за ст.124, ч.5 ст.126, ч. 3 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Будучи 22.02.2023 притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,ОСОБА_1 30.07.2023 близько 19 год. 10 хв. на вул. Львівська, 199 в смт. Великий Любінь Львівського району Львівської області керував автомобілем марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, при цьому не врахував дорожньої обстановки, вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення із автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду. Своїми діями порушив п.2.1. «а», 2.9 «а», 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ОСОБА_1 достовірно відомо про складення протоколів про адміністративне правопорушення за ст.124, ч.5 ст.126, ч. 3 ст.130 КУпАП, а також про місце розгляду справи, про що він розписався особисто у протоколах про адміністративне правопорушення, однак він не цікавиться провадженням у справі, що в свою чергу дає правові підстави для висновку про зловживання своїми процесуальними правами та свідчить про затягування розгляду справи по суті.

З метою уникнення затягування розгляду справи, вважаю, що в матеріалах справи є достатньо даних для її розгляду по суті за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.5 ст.126, ст.130 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 279652 від 30.07.2023, серії ААД № 279653 від 30.07.2023 та серії ААД № 279619 від 30.07.2023, тестуванням на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 від 30.07.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та самого ОСОБА_1 від 30.07.2023, долученим до адмінматеріалів відеозаписом події 30.07.2023, іншими матеріалами справи.

При цьому приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 притягався 06.07.2022 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно постанови судді Городоцького районного суду Львівської області, а за ч. 2 ст. 130 КУпАП адмінпротоколи серії ААД№ 174762 від 08.01.2023, серії ААД № 174747 від 09.01.2023 і серії ААД № 174743 від 10.01.2023 було об`єднано та 22.02.2023 ухвалено постанову про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності, тобто особа вважається такою, що один раз протягом року піддаваласяадміністративному стягненню.

Згідно ч.3 ст. 130 КУпАП дії передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.5 ст.126, ч. 2 ст.130 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно вимог ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що йому слід призначити адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.130 КУпАП України, належних висновків для себе не зробив, постанов суду про накладення на нього адміністративних стягнень у виді штрафів не виконує.

Разом з тим, з інформації наданої регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Львівській області вбачається, що за ОСОБА_1 відсутні зареєстровані транспортні засоби на території України.

Крім того, в силу ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 справляється судовий збір, що становить 536,80 грн..

Керуючись ст.36, 40-1, ч.2 ст.130, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.5 ст.126, ч. 2 ст.130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 грн. судового збору.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя О.І. Ференц