Єдиний унікальний номер 341/1607/23
Номер провадження 3/341/449/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р., за участю:

секретарів судового засідання Витвицької Н. М., Сегін І. І.,

ОСОБА_1.,

захисника Микитчина П. С.,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

встановив:

ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наступних встановлених суддею обставин.

22 липня 2023 року о 20 годині 37 хвилин по вул. Шевченка у місті Галичі громадянин ОСОБА_1 керував ТЗ Ауді 80, н. з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме нагрудний відео реєстратор. У медичний заклад їхати відмовився. Від керування ТЗ відсторонений. Своїми діями порушив вимоги п. 2. 5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання з`явився захисник та ОСОБА_1 .

Викликана за допомогою телефонограми свідок ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, причин своєї неявки не повідомила.

У судовому засіданні захисник та особа повідомили, що особа свою вину не визнає, просили провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП. Позиція захисту обґрунтована наступним:

- у протоколі відсутні дані про свідків;

- у матеріалах справи відсутні докази керування особою ТЗ;

- у поліцейських не було права і законних підстав вимагати у ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки він автомобілем не керував;

- наявний у справі відеозапис працівників поліції не є безперервним, а тому він не є належним доказом.

У судовому засіданні захисник та ОСОБА_1 не бажали клопотати про виклик свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та громадянина на ім`я ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 під час розгляду справи надав наступні пояснення.

22.07.2023 дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте автомобілем не керував. Приблизно за 15-20 хвилин до приїзду поліцейських ОСОБА_1 зі знайомим ОСОБА_5 (прізвище не пам`ятає) перебували на вул. Шевченка у місті Галичі, де він за день до того залишив своє авто, оскільки приїжджав у гості, де вживав спиртні напої. У них з ОСОБА_5 виникла потреба зарядити мобільний телефон, для чого вони сіли в автомобіль Ауді 80, який належить ОСОБА_1 на праві користування. Двигун не запускали, а лише увімкнули запалювання для активації акумулятора. Під`єднавши мобільний пристрій вийшли з авто і спілкувалися. Через деякий час знову сіли в автомобіль і тоді приїхали поліцейські. Не маючи доказів того, що він керував ТЗ, поліцейські протиправно у грубій формі почали вимагати від нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, змушували їхати у лікарню на огляд. Він дійсно відмовився проходити огляд, оскільки не керував автомобілем. При цьому повідомив, що автомобіль на парковці стояв кілька днів до події. Пояснив, що лівий покажчик повороту на відео під час приїзду поліцейських працював, бо він, мабуть, забув вимкнути важіль, коли паркував автомобіль напередодні. При цьому, коли увімкнув запалювання, щоб зарядити телефон, покажчик знову запрацював.

Також, у судовому засіданні ОСОБА_1 і його захисник повідомили, що з протоколом ознайомлені, оскільки захисник знайомився з матеріалами справи, а тому потреба відкладати розгляд справи відсутня.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, поясненням захисника і ОСОБА_1 , суддя виходить з такого.

Відповідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість. Вказані дії тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена належними і допустимими доказами, а саме даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення від 22 липня 2023 року серії ААД № 191415, у якому відображено особисті дані особи, дату, час, місце і спосіб вчинення правопорушення, факт відсторонення від керування автомобілем, відмову особи отримати примірник протоколу і підписати його;

- рапорті працівника поліції, який містить посилання на отримання 22.07.2023 близько 20:30 повідомлення від громадянки ОСОБА_2 про порушення ПДР з боку водія автомобіля Ауді, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які надали, серед іншого, дані, що автомобіль Ауді 80 здійснював рух і ним керували. Помітивши патрульну поліцію, автомобіль Ауді 80 звернув ліворуч і припаркувався. Ці докази безпосередньо суддя не вважає належними, що доводять наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , проте надає їм оцінку у сукупності з іншими доказами, наявними у справі. Зокрема, письмові пояснення свідка ОСОБА_4 суддя оцінює в сукупності із наявним відеозаписом працівників поліції, де відображено як ця особа сама ініціативно розказує про подію, диктує поліцейському обставини, підписує пояснення, підтверджує їхню достовірність, у тому числі підтверджує факт керування автомобілем громадянином ОСОБА_1

- відеозаписах працівників патрульної поліції, на яких відображено як працівники поліції під`їжджають до припаркованого (не рухається) автомобіля Ауді 80, н. з. НОМЕР_2 . При цьому в автомобілі працює лівий покажчик повороту, який після подання двох сигналів з наближенням поліцейських вимикається. Після встановлення особи, яка перебувала за кермом, поліцейські неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, пояснють право пройти такий огляд на місці або в медичному закладі. ОСОБА_1 , у якого очевидно наявні ознаки алкогольного сп`яніння, ухиляється від відповіді на пропозиції пройти огляд, відмовляється від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі. Поліцейський зачитав особі права. Також на відео відображено складання спільно з особою протоколу та відмову особи отримати його примірник, підписати протокол. При цьому ОСОБА_1 свою відмову пояснює тим, що автомобілем не керував, не їхав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З огляду на те, що процедура огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ може проводитись без свідків із застосуванням технічного засобу відеозапису, суддя вважає, що відеозапис відмови особи пройти огляд на стан сп`яніння, зафіксований за допомогою такого технічного засобу, також є належним способом фіксації факту відмови особи від огляду і не потребує наявності двох свідків при цьому.

Дослідивши відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, визнаю відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Вказані відеозаписи в сукупності з іншими доказами у справі надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому суддя погоджується із позицією захисту про те, що працівники поліції діяли нетактовно та в грубій формі, без прояву поваги спілкувалися із ОСОБА_1 . Проте, на переконання судді, така поведінка працівників поліції не мала наслідком спотворення фактичних обставин саме цієї справи в частині встановлення і фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на те, що ОСОБА_1 керував ТЗ незадовго до приїзду поліцейських і відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ і в медичному закладі, то, не залежно від причин такої відмови, констатую, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно з ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того суд враховує, що відповідно до практики ЄСПЛ, рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Таким чином, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами, що дає судді підстави для визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1. ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення не є виключенням і також повинен здійснюватись із застосуванням вказаних засад.

Водночас захисник та ОСОБА_1 не надали жодного доказу того, що останній не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, та жодним чином і поясненнями не спростували його вчинення. Відмовились клопотати про виклик свідків, у тому числі особи, яка перебувала в автомобілі під час приїзду поліції - ОСОБА_5. Якщо, зі слів ОСОБА_1 , автомобіль був припаркований у відповідному місці ще за кілька днів до події, то це могли б підтвердити мешканці житлового будинку, господарі, до яких ОСОБА_1 (як він сам стверджує) приїжджав напередодні в гості.

При цьому суддя не бере до уваги пояснення особи та позицію захисника щодо відсутності факту керування ТЗ, оскільки вважає їх необґрунтованими, направленими на уникнення можливої відповідальності ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Те, що ОСОБА_1 не зупинили безпосередньо працівники поліції під час керування транспортним засобом, не звільняє особу, яка керувала ТЗ, тобто водія, від обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння. У цьому випадку такий обов`язок водій не виконав, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Суддя вважає необґрунтованими пояснення ОСОБА_1 , які не підтверджені жодними доказами, про те, що автомобіль у місці його фіксації на відео поліцейськими був припаркований за кілька днів до події, оскільки це суперечить поясненням самої ж особи, про приїзд на те місце напередодні в гості до знайомих й залишення там автомобіля.

Також, необґрунтованим є посилання захисту на те, що ОСОБА_1 не керував ТЗ, оскільки спростовуються поясненнями свідків, в тому числі зафіксованими на відеозаписі, змістом протоколу працівника поліції, поясненнями на відео самої особи, яка жодного разу не згадувала про необхідність зарядити телефон і причини свого перебування за кермом автомобіля.

Серед іншого, підтвердженням того, що ОСОБА_1 керував ТЗ незадовго до початку фіксації автомобіля поліцейськими на відео, є факт роботи покажчика лівого повороту автомобіля. Цей факт узгоджується із свідченнями свідків про здійснення автомобілем повороту ліворуч під час появи патрульної поліції і перед зупинкою. Пояснення захисту щодо причин роботи покажчика повороту не заслуговують на увагу, оскільки, зі слів самого ОСОБА_1 , активацію системи електроніки ТЗ без заведення двигуна для підзарядки телефона він здійснив ще за 15-20 хв до приїзду поліцейських. Проте, такі пояснення логічно не узгоджуються із тим, що одразу після приїзду поліцейського автомобіля покажчик повороту було вимкнуто, коли до цього 15-20 хв він працював під час заряджання телефона.

Підсумовуючи дані усіх наявних у справі доказів та пояснення ОСОБА_1 , суддя дійшов висновку про те, що останній дійсно керував ТЗ та зобов`язаний був пройти відповідний медичний огляд як водій.

На підставі оцінки усіх встановлених обставин у комплексі та взаємозв`язку, на переконання судді, доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року 2684,0 грн.

Керуючись статтями 130, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ