Справа № 289/1413/23
Номер провадження 3/289/976/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП відсутній в матеріалах справи,

за ч. 4 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2023 о 14:02 год. по вул. Велика Житомирська в м. Радомишль ОСОБА_1 , будучи 05.05.2023 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом «OPEL ASCONA», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1А ПДР України.

Цього ж дня о цій же годині по вул. Велика Житомирська в м. Радомишль ОСОБА_1 , будучи 26.12.2022 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом «OPEL ASCONA», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився, що зпфіксовано на технічний засіб, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

23.06.2023 о 17:10 год. по вул. 9-го Січня в м. Радомишль ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «OPEL ASCONA», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому був відсутній передбачений конструкцією задній правий бризговик, при цьому будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Малинського районного суду Житомирської області від 26.12.2022, чим порушив вимоги п. 2.1А, п. 31.4.7 е ПДР України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23 червня 2023 року серії ААД №170391, 23.06.2023 о 17:10 год. по вул. 9-го Січня в м. Радомишль ОСОБА_1 , будучи 26.12.2022 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом «OPEL ASCONA», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на технічний засіб, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи в Радомишльському районному суді Житомирської області повідомлений належним чином, шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону, відповідно до заявки про отримання судової повістки в електронній формі, яка підписана останнім. Причини своєї неявки ОСОБА_1 не повідомив, а тому, відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього, письмові заперечення від якого до суду не надходили.

За таких обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП, враховуючи, що участь ОСОБА_1 в судовому засіданні не є обов`язковою, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього, письмові заперечення від якого до суду не надходили.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 23.06.2023 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суддя дійшов наступного.

Частиною другої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 170391 від 23.06.2023, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно якого у ОСОБА_1 були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 працівником поліції були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці та ОСОБА_1 відмовився від огляду; довідку про повторність вчинення ОСОБА_1 правопорушення; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №464838 від 23.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП, яка останнім не оскаржувалась; відеозаписи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із наявного відеозапису подій, які мали місце 23.06.2023 вбачається, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , до моменту пред`явлення вимоги щодо проходження медичного огляду та до початку такої процедури, ОСОБА_1 в присутності працівників поліції вжив алкоголь (пиво).

Вказані дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, згідно норм якої передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Залишивши вказану обставину без уваги, співробітники поліції продовжили процедуру огляду водія на стан сп`яніння, а дії ОСОБА_1 кваліфікували за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, порушення вчинене повторно протягом року.

Слід зауважити, що факт вживання водієм алкоголю до початку процедури його огляду на стан сп`яніння, нівелює ефективність такої процедури, не дозволяє достовірно встановити стан сп`яніння водія транспортного засобу на момент його зупинки та унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як за порушення вимог п. 2.5, так і п. 2.9 «а» ПДР України, а тому охоплюється складом іншого адміністративного правопорушення, визначеного ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Неможливість проведення процедури огляду водія на стан сп`яніння при вживанні ним алкоголю після зупинки транспортного засобу та кваліфікація вказаного діяння за ч. 4 ст. 130 КУпАП не залежить від виду чи кількості алкоголю, вжитого водієм.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (Справи «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії»). Відповідно до практики Європейського суду, суд немає права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Кодекс України про адміністративні правопорушенняне містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справі «OZTURKv.GERMANY» від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання, ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку висновку при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, зміна правової кваліфікації дій ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 4 цієї статті, погіршить становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Такі дії будуть свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При вирішенні даної справи суд виходить з того, що ніхто не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв. Якщо особу обвинувачують у порушенні конкретної норми права, то і до відповідальності така особа може бути притягнута виключно у випадку доведеності факту порушення нею саме цієї норми права. Якщо під час судового розгляду буде встановлено, що особа не порушувала норми права, у порушенні якої її обвинувачують, очевидним є те, що в її діях відсутній склад правопорушення, який їй інкримінують.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, у матеріалах справи відсутні належні докази причетності ОСОБА_1 до вчинення 23.06.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. За наведених обставин провадження по справі в цій частині підлягає закриттю.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні наведених адміністративних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №170452, серії ОБ №079188 від 19.06.2023, серії ААД №170390, серії ААД №170392 від 23.06.2023; рапортом працівника поліції від 19.06.2023; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №807338 від 19.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. ч. 1, 2 ст. 122, ст. 125, ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка останнім не оскаржувалась; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №464838 від 23.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП, яка останнім не оскаржувалась; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно якого у ОСОБА_1 були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 працівником поліції були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук та ОСОБА_1 відмовився від огляду; довідками про повторність вчинення ОСОБА_1 наведених адміністративних правопорушень; відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 19.06.2023 був зупинений працівниками поліції та на вимогу поліцейського дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому медичному закладі охорони здоров`я, за викладених в адміністративних протоколах обставин.

Відповідно довідок інспектору сектору адміністративної практики ЖРУ ГУНП в Житомирській області Чоботарьов М.Б. отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а власником транспортного засобу «OPEL ASCONA», державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_2 .

Згідно з вимогами ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно з вимогами ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, тому суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На думку суду, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання ним вчинення нових правопорушень в майбутньому, застосування до нього вказаного адміністративного стягнення є необхідним і достатнім.

Суд, на підставі ст. 30 КУпАП, вважає за необхідне до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нових адміністративних правопорушень, приєднати не відбуту частину такого стягнення, накладеного на ОСОБА_1 за постановою Малинського районного суду Житомирської області від 26.12.2022.

Згідно ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30, 33-36, 40-1, 121, 126, 130, 247, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення 23.06.2023 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді:

- за ч. 4 ст. 121 КУпАП штраф у розмірі 850 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці;

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП штраф у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на строк шість років та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч. 2 ст. 130 КУпАП адмністративний арешт на строк 10 (десять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді адмністративного арешту на строк 10 (десять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами за вказані адміністративні правопорушення приєднати не відбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами згідно постанови Малинського районного суду Житомирської області від 26.12.2022.

Штраф належить стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл. / Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA0006001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О. О. Кириленко