КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №355/216/22
Апеляційне провадження
№33/824/1482/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнка Віталія Костянтиновича на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 5 вересня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Баришівського районного суду Київської області від 5 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496грн 20коп.

Постановою судді визнано доведеним, що 6 лютого 2022 року о 15:50 в смт. Баришівка, по вул. Київській шлях, поблизу будинку 56, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Сергієнко В.К. 23 лютого 2023 року подав до Баришівського районного суду Київської області апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що постанову Баришівського районного суду Київської області від 5 вересня 2022 року ОСОБА_1 отримав лише 21 лютого 2023 року.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова прийнята суддею у відсутність ОСОБА_1 , згідно супровідного листа копія постанови була направлена на

поштову адресу ОСОБА_1 20 вересня 2022 року (с.с.29), однак доказів її отримання матеріали справи не містять.

Згідно наявної у матеріалах справи розписки, ОСОБА_1 21 лютого 2023 року отримав копію оскаржуваної постанови (с.с.34), тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді ОСОБА_1 підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Сергієнко В.К. просить постанову судді скасувати, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП закрити, посилаючись на те, що судом першої інстанції справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про судове засідання, а на час апеляційного розгляду закінчився однорічний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.53), у судове засідання не з`явився.

Суд, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнка В.К., який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом

порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №184201 від 6 лютого 2022 року, в цей день, о 15год. 50хв. в смт. Баришівка, по вул. Київській шлях, поблизу будинку 56, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2104, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та надав пояснення, що він керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, оскільки напередодні вживав амфетамін. Також ОСОБА_1 підтвердив, що від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, про відповідальність за ст. 130 КУпАП попереджений.

Пояснення підписані ОСОБА_1 .

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Відповідно до приписів п. п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія

транспортного засобу ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, пропозиція водієві пройти медичний огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану наркотичного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження медичного огляду, фіксація цієї відмови відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункт 4).

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя.

Частинами 1 - 3 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Враховуючи відсутність спеціальних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом для огляду на стан наркотичного сп`яніння, огляд водія, у якого наявні ознаками наркотичного сп`яніння, проводяться у закладі охорони здоров`я.

Виходячи з вищевикладеного, працівником поліції правомірно запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я, однак від проходження

такого огляду він відмовився.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі зафіксована на відеокамеру поліцейського, відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Важливе значення для перегляду судового рішення в порядку апеляційного провадження мають форма і зміст апеляційної скарги. Значною мірою від того, які доводи і мотиви викладені у скарзі та які вимоги висуваються скаржником, залежать наслідки апеляційного провадження.

Заявивши вимоги про скасування постанови судді Баришівського районного суду Київської області від 5 вересня 2022 року із ухваленням нової постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закриттям провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, захисник Сергієнко В.К. посилався на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про судовий розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути порушення закону, допущені судом першої інстанції, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 на час апеляційного розгляду закінчився.

За змістом частини 1 статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшов до Баришівського районного суду Київської області 11 лютого 2022 року.

З наявних у матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_1 особисто отримував судові виклики 26 квітня 2022 року та 25 травня 2022 року.

27 квітня 2022 року та 15 червня 2022 року до Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_1 направлені заяви про відкладення розгляду справи до його повернення з військової служби у Збройних Силах України.

Разом з цим, з наданої суду довідки військової частини НОМЕР_2 вбачається, що військову служби ОСОБА_1 проходив у Київській області і доказів неможливості явки у судові засідання 18 травня 2022 року та 24 червня 2022 року ним не надано.

Крім того, 2 серпня 2022 року ОСОБА_1 направив до Баришівського районного суду Київської області клопотання про закриття провадження у справі, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

На думку апеляційного суду, вказані дії ОСОБА_1 були направлені на затягування розгляду протоколу про адміністративне правопорушення з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Матеріали справи дійсно не містять відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 5 вересня 2022 року.

Разом з цим, направлення на адресу суду 1 серпня 2022 року клопотання про закриття провадження у справі свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про судовий

розгляд.

Крім того, нормами КУпАп не передбачено, що неповідомлення особи про судовий розгляд справи є обов`язковою підставою для скасування постанови суду.

Апеляційний суд вважає, що права ОСОБА_1 на судовий розгляд за його участі були поновленні шляхом прийняття апеляційної скарги до розгляду апеляційним судом та надання можливості довести свою невинуватість під час апеляційного розгляду.

Разом з цим, апеляційна скарга не містить доводів про відсутність у діях ОСОБА_1 , вчинених 6 лютого 2022 року, складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд не вбачає правових підстав для скасування постанови судді першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та закриття провадження на підставі ч. 7 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги захисника Сергієнка В.К. та залишення постанови місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнка Віталія Костянтиновича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Баришівського районного суду Київської області від 5 вересня 2022 року задовольнити та поновити йому цей строк.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнка Віталія Костянтиновича залишити без задоволення, постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 5 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт