Справа № 127/5391/23
Провадження 3/127/1733/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВАП УПП у Вінницькій області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

19.02.2023 поліцейським взводу № 1 роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Вітюком В.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 334099. З даного протоколу вбачається, що «08.02.2023 о 15 год. 00 хв. у м. Вінниці по вул. Тімірязєва, 48, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згоди водія проводився у встановленому законом порядку та у повному обсязі проводився у лікаря-нарколога в КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», висновок лікаря № 0194, результат - канабіс», тим самим порушив пп. «а» п. 2.9 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнав. Повідомив, що в стані наркотичного сп`яніння не перебував. Також ОСОБА_1 зазначив, що ставить під сумнів висновок його медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.02.2023, оскільки на його думку аналізи могли переплутати.

Постановою суду від 16.03.2023 за клопотанням ОСОБА_1 у справі було призначено судово-медичну токсикологічну експертизу.

19.07.2023 у зв`язку з непроведенням ОСОБА_1 оплати за проведення експертизи, Вінницьким обласним бюро судово-медичної експертизи матеріали справи було повернуто на адресу суду, а постанову суду від 16.03.2023 залишено без виконання.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, а саме: шляхом надіслання повістки про виклик до суду за допомогою SMS-повідомлення за заявою особи, що підтверджується довідкою про доставлення SMS (а.с. 14, 39) та надіслання повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 40-41). Судом враховано, що день проставлення у поштовому відправлення відмітки про відсутність особи за місцем проживання, враховуючи при цьому повідомлення адреси безпосередньо цією особою, про що вказано в протоколі, є днем вручення судової повістки. Таким чином, судом дотримано прав та процесуальних гарантій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторона самостійно повинна вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Клопотання про відкладення судового засідання від ОСОБА_1 не надходило. Причини неявки суду не повідомлено.

Такі дії ОСОБА_1 свідчать про явне ухилення від явки до суду. При цьому, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості забезпечити явку свого захисника до суду, надати письмові пояснення по справі, докази тощо. Явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальностів судове засідання є суб`єктивним процесуальним правом, і як кожне суб`єктивне право це гарантовані законом вид і міра можливої або дозволеної поведінки особи і реалізація суб`єктивного права залежить від розсуду, бажання і волі уповноваженої особи.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами, що перешкоджає розгляду справи у встановлені ст. 277 КУпАП строки з метою уникнення відповідальності.

Водночас, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Крім того, судом прийнято до уваги, що ОСОБА_1 був присутній під час судового засідання 16.03.2023 і надав пояснення по суті справи.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 268 КУпАП, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Клопотання про забезпечення та/або витребування доказів, виклик свідків тощо від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надходили.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає адміністративна відповідальність.

Судом встановлено, що 08.02.2023 о 15 год. 00 хв. по вул. Тімірязєва біля будинку 48 у м. Вінниці ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння.

Підпункт «а» пункту 2.9 ПДР України прямо та категорично забороняє керувати транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі Інструкція), визначено ознаки наркотичного сп`яніння, якими є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З відеозаписів з нагрудних камер поліцейських - ID реєстраторів 472298, 472239, 467759 та 467760, наявних в матеріалах справи і досліджених судом в ході розгляду справи (надалі відеозаписи), вбачається, що ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу в забороненому місці, на що відповідно відреагували працівники поліції. В ході спілкування з ОСОБА_1 у останнього працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 були озвучені, що також зафіксовано на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських.

Згідно із п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судом встановлена наявність правової підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами) (надалі Порядок), огляд проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

-лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У відповідності до п. 1 і п 6 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (п. 7 розділу І Інструкції).

Однак, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розділу ІІ Інструкції).

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п. 7 і п. 8 розділу ІІI Інструкції).

В свою чергу, перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.

Отже, оскільки на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції у ОСОБА_1 було виявлено ознаки саме наркотичного сп`яніння, визначені п. 4 розділу I Інструкції, тому ними правомірно й обґрунтовано було запропоновано водієві пройти такий огляд в медичному закладі у лікаря-нарколога.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з п. 4 розділу ІІІ Інструкції, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

З відеозаписів вбачається, що працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 його права, порядок проведення огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу - КНП ЦТЗ «Соціотерапія ВОР» 08.02.2023, протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення; 08.02.2023 о 15 год. 45 хв. розпочато медичний огляд ОСОБА_1 , відібрано зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження - сечу.

ОСОБА_1 було повідомлено, що лабораторія КНП ЦТЗ «Соціотерапія ВОР» працює до 15 од. 00 хв., тому результат буде повідомлено 09.02.2023.

На підставі даних, що містяться в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 0194, складеному 09.02.2023, видано висновок медичного огляду.

Судом звернуто увагу на те, що медичний огляд було проведено 08.02.2023, висновок за результатами даного огляду складено 09.02.2023, а протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 334099 19.02.2023.

Як вбачається із вищевказаного висновку ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння. Результат алкотесту 6820 0, 00 ‰, аналіз сечі на мультитест- канабіс - позитивний.

Щодо оспорювання ОСОБА_1 способу встановлення наркотичного сп`яніння, то суд зауважує, що такий спосіб не суперечить вимогам закону. В матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що у медичному закладі при огляді ОСОБА_1 були використані матеріали іншої особи або застосовувались неякісні тести чи такі, що недозволені для використання в Україні. В свою чергу, мультитест є видом експрес лабораторного дослідження і такий спосіб дослідження не суперечить вимогам закону.

Судом також прийнято до уваги, що діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться не тільки на підставі результатів тестування, лікар звертає ще увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння. Клінічні дані в поєднанні із результатом мультитесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.

Крім того, будь-які об`єктивні відомості, які б свідчили, що ОСОБА_1 пройшов відповіднийогляд у закладах охорони здоров`я за самозверненням, суду не надано.

Відомості, які б свідчили про вжиття особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасних заходів, спрямованих на проведення у справі відповідної судової експертизи з метою перевірки відомостей, викладених у висновку, до закінчення строку зберігання зразків біологічного середовища, суду не надані.

Згідно із п. 24 розділу ІІІ Інструкції Український моніторинговий та медичний центр з наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України здійснює клінічний моніторинг якості та результатів медичних оглядів клініко-анамнестичних даних обстежуваної особи та методичний контроль за проведенням оглядів на стан сп`яніння.

Висновок КНП «Соціотерапія» ВОР» за результатами медичного огляду ОСОБА_1 у встановленому законом порядку ним не оскаржувався.

Також судом не встановлено оскарження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у вищестоящому органі (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував цей захід, який є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, як те передбачено ст. 267 КУпАП.

Вищевказаний висновок КНП «Соціотерапія» ВОР» складений на відповідному бланку, засвідчений підписом лікаря, який проводив огляд з прикладанням печатки, а тому суд не вбачає законних підстав ставити під сумнів висновки медичного обстеження, який свідчить, що водій ОСОБА_1 08.02.2023 керував автомобілем під впливом наркотичного сп`яніння, що заборонено Правилами дорожнього руху.

Таким чином, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Вищевказане підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, наявними в матеріалах справи і дослідженими судом в ході розгляду справи.

Також з відеозаписів чітко вбачається, що ОСОБА_1 керував 08.02.2023 о 15 год. 00 хв. по вул. Тімірязєва у м. Вінниці транспортним засобом Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 .

Отже, дії ОСОБА_1 за вищевказаним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення 19.02.2023, то суд прийшов до наступного висновку.

Як встановлено в ході розгляду справи, отримавши 09.02.2023 висновок медичного огляду ОСОБА_1 з позитивним результатом, співробітником поліції було запрошено його до підрозділу поліції для складання адміністративних матеріалів на 19.02.2023 о 18 год. 00 хв.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 334099 від 19.02.2023 вбачається, що ОСОБА_1 був присутній під час складання адміністративних матеріалів; ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КупАП. Дані обставини ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував.

Приписами ст. 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зі змісту ч. 1 ст. 260 КУпАП вбачається, що у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, з метою забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускається, зокрема, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. В даному випадку, проведення лабораторного дослідження на визначення наркотичного засобу, метою якого є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, було обов`язковим. При цьому слід врахувати, що строки проведення лабораторних досліджень можуть бути різними. Водночас, виключно за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого видається відповідний висновок.

Як слідує із матеріалів справи, складення протоколу у даному випадку слідувало за отриманням висновку щодо результатів медичного огляду від 08.02.2023 про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, оскільки лише після цього можна встановити підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення вимог пп. «а» п. 2.9 ПДР України.

Положення ст. 254 КУпАП, як і норми КУпАП в цілому, не передбачають будь-яких правових наслідків складення протоколу про адміністративне правопорушення поза межами визначеного ст. 254 КУпАП строку.

Протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлені порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для особи, не встановлює її прав і обов`язків.

На думку суду, складання протоколу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, не спростовує правильність викладених у ньому фактичних обставин події і не тягне за собою визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення у сукупності з іншими доказами, суд прийшов до висновку, що обставини, які в ньому зазначені, підтверджуються відеозаписами з нагрудних камер поліцейських (ID реєстраторів 472298, 472239, 467759 та 467760), висновком КНП «Соціотерапія» ВОР», виданим за результатами медичного огляду 09.02.2023, відповідно до яких ОСОБА_2 на час огляду перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Суд звертає увагу на те, що докази у справі оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні, яке відбулось 16.03.2023, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 334099 від 19.02.2023, направленням на огляд водія від 08.02.2023, висновком медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.02.2023, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, а також рапортом поліцейського Прищака В. від 19.02.2023.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Водночас, судочинство повинно відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Судом враховано, що в діях ОСОБА_1 вбачається грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами. Хоча дії ОСОБА_1 і не призвели до настання суспільно небезпечних наслідків, проте, будучи водієм особа несе певні обов`язки, за порушення яких настає відповідальність. Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року справа «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства»).

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536, 80 гривень.

На підставі викладеного та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 1, 9, 23, 24, 30, 33-35, 38, ч. 1 ст. 401, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294, 3171 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, та стягнути з нього штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: