Справа№461/4173/23
пр.№ 3/464/1689/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2023 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Лебідко Ю.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Польщі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

встановила:

на розгляд Сихівського районного суду м. Львова надійшов протокол серії ААД №262523 від 17.05.2023 відповідно до якого ОСОБА_1 17.05.2023 о 15.20 год. на вул. Стрийська, 45 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Ford», р.н. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не зреагував на її зміну, внаслідок чого рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «BMW», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який був припаркований позаду, завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п. п. 2.3б, 10.9 Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, пояснив суду, що є громадянином Польщі та Німеччини, а на даний момент перебуває в Україні на підставі посвідки на тимчасове проживання, оскільки приїхав сюди з метою допомоги громадянам України. Так, 17.05.2023, керуючи транспортним засобом марки «Ford», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух заднім ходом, так як виїжджав з парковки. Перед початком руху, здійснив усі необхідні дії, подивився у дзеркала, оглянув чи немає перешкоди зі всіх боків. Ствердив, що розташування автомобіля, давало йому можливість оцінити ситуацію без сторонньої допомоги, оскільки така добре проглядалася зі всіх сторін. Таким чином, переконавшись у безпеці маневру, почав рух заднім ходом з мінімальною швидкістю. Вказав, що позаду нього будь-яких автомобілів не було. Однак, під час руху, позаду його транспортного засобу, на зустрічній смузі руху, раптово під`їхав автомобіль марки «BMW», р.н. НОМЕР_2 , та зупинився для висадки пасажирів. В цей момент, пасажир вказаного авто різко відчинила двері, внаслідок чого відбувся удар з його автомобілем. Можливості запобігти ДТП в нього не було. Ствердив, що причиною зіткнення було саме відкривання пасажирської дверки в іншому автомобілі. Після чого, водій автомобіля марки «BMW», р.н. НОМЕР_2 , після розмови з працівником страхової компанії, викликав поліцію. По приїзду на місце дорожньо-транспортної пригоди, працівники поліції не роз`яснили йому права та обов`язки, не запропонували залучити перекладача, оскільки він є громадянином іншої держави, та вільно українською мовою не володіє. Зазначив, що письмові пояснення від його імені та за рекомендацію працівників поліції готував його друг, який знаходився з ним в машині, який також є громадянином Польщі. Одночасно повідомив, що в схемі місця ДТП невірно зазначено розташування автомобілів, оскільки його автомобіль в силу отриманих ушкоджень не міг знаходитися на смузі зустрічного руху, що підтверджується також фотознімками. Звернув увагу суду на те, що у водія потерпілого автомобіля був відеореєстратор, записи з якого останній та поліцейські переглядали, однак на його прохання переглянути також, відповіли йому, що відеозаписи не відтворюються.

Захисник Лебідко Ю.І. в судовому засіданні підтримала пояснення, надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, просила суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він не порушував правил дорожнього руху, був уважним, стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, коли здійснював рух заднім ходом транспортним засобом марки «Ford», р.н. НОМЕР_1 , виїжджаючи з парковки супермаркету. Додала, що ОСОБА_2 раптово зупинив транспортний засіб марки «BMW», р.н. НОМЕР_2 , коли автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 , уже перебував в русі, та в цей момент пасажирка автомобіля марки «BMW» повністю відчинила двері, щоб вийти з машини, чим порушила Правила дорожнього руху. Вказує на те, що ОСОБА_2 притягнули до адміністративної відповідальності за те, що він здійснив зупинку транспортного засобу на проїжджій частині дороги, а відтак вважає, що саме його дії та дії пасажира його автівки стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надав покази про те, що є другом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та 17.05.2023 перебував з ним в автомобілі марки «Ford», р.н. НОМЕР_1 . Вказав, що вони повільно виїжджали з парковки, рухаючись заднім ходом, ОСОБА_1 дотримався усіх правил дорожнього руху. Так, в процесі руху, під`їхав транспортний засіб марки «BMW», р.н. НОМЕР_2 , та зупинився позаду на смузі зустрічного руху, після чого пасажир вказаного автомобіля повністю відчинила двері, щоб вийти. Зазначив, що коли ОСОБА_1 починав рух, автомобіля марки «BMW» позаду не було. Коли приїхали працівники поліції, він надавав пояснення від імені особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, намагався здійснювати переклад, оскільки він дещо володіє українською мовою. Окрім цього, він викладав письмові пояснення від імені ОСОБА_1 . Також, він попросив працівників поліції надати пояснення як свідок, оскільки він безпосередньо бачив усі обставини події, однак йому відмовили. Вказав, що схема ДТП, наявна в матеріалах справи, містить багато помилок та не відповідає дійсності. Підтвердив, що поліцейські не роз`яснювали прав та обов`язків ОСОБА_1 , не пропонували останньому залучити перекладача. Крім того, бачив, що працівники поліції та ОСОБА_2 переглядали відеозапис з відеореєстора, однак ОСОБА_1 не надавали такий.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, покази свідка, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 124 КУпАП учасник дорожнього руху притягується до адміністративної відповідальності серед іншого, за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст.1 вказаного закону).

Одночасно, ст. 2 вказаного Закону закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, зокрема, ПДР України, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №262523 від 17.05.2023, ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3б, 10.9 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.3б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб (п. 10.9 Правил дорожнього руху).

Таким чином, в даній справі підлягають доказуванню обставини вчинення ОСОБА_1 умисно або з необережності порушення правил дорожнього руху, а саме п. п. 2.3б, 10.9 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №262523 від 17.05.2023;

-схему, якою зафіксовано місце ДТП та характер пошкодження автомобілів;

-письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 17.05.2023;

-письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 від 17.05.2023;

-постанову серії ЕАС №7008240 від 17.05.2023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оцінюючи зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує наступне.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

При цьому, вказані докази мають бути такими, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Однак, з вищевказаних доказів, суд встановив, що ДТП між автомобілями відбулася внаслідок маневру заднім ходом одним автомобілем та зупинки автомобіля для висадки пасажира на смузі зустрічного руху іншим транспортним засобом.

Як вбачається із постанови серії ЕАС №7008240 від 17.05.2023 ОСОБА_2 порушив п. 15.4 ПДР України, котрим передбачено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

Крім того, як встановлено з письмового пояснення потерпілого, останній не заперечив, що здійснив зупинку автомобіля, вказавши мету висадку пасажира.

У зв`язку із цим, суд бере до уваги, що згідно п. 5.1 ПДР України передбачено, що посадку (висадку) дозволяється здійснювати пасажирам після зупинки транспортного засобу лише з посадкового майданчика, а в разі відсутності такого майданчика з тротуару чи узбіччя, а якщо це неможливо, то з крайньої смуги проїзної частини (але не з боку суміжної смуги для руху), за умови, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам руху. Крім того, в силу п. 5.3 б ПДР України, пасажирам забороняється відчиняти двері транспортного засобу, не переконавшись, що він зупинився біля тротуару, посадкового майданчика, краю проїзної частини чи на узбіччі.

Як вбачається з фотознімків, долучених до матеріалів справи автомобіль марки «BMW», р.н. НОМЕР_2 , після ДТП розташований на зустрічній смузі руху, не біля тротуару, посадкового майданчика, краю проїзної частини чи на узбіччі.

Крім того, характер механічних ушкоджень отриманих автомобілем марки «BMW», р.н. НОМЕР_2 , зазначених у схемі місця ДТП, та зафіксованих на фотознімках, може свідчити про відчинення дверей пасажиром вказаного автомобіля безпосередньо в момент здійснення маневру заднім ходом автомобілем марки «Ford», р.н. НОМЕР_1 .

Вказані обставини працівником поліції не перевірені, докази на спростування причин ДТП внаслідок можливого порушення п. 5.1, 5.3 б ПДР України суду не надано. Свідки, що були пасажирами автомобілів учасників ДТП не встановлювалися, пояснення в них не отримувалися. Можливих інших очевидців події не встановлено.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У зв`язку із чим, проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібранні УПП, суддя установила, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не є дійсною та доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Одночасно, суддя звертає увагу на наступне.

Даючи офіційне тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України Конституційний Суд України у рішенні №12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року виходить з того, що обвинувачення особи у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на доказах, одержаних у результаті порушення або обмеження її конституційних прав і свобод. При цьому, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в такому процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що у такого роду провадженнях доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

З цього слідує, що особі, котра не володіє мовою ведення провадження, може бути належним чином забезпечено вищевказані права лише після залучення перекладача.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення, посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_4 є уродженцем та громадянином Республіки Польща. Докази, про те, що він володіє українською мовою у справі відсутні.

Згідно п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом МВС № 1376 від 06.11.2015 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. У разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Пунктом 13 вказаної Інструкції також передбачено, що особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.

Як встановлено судом, до протоколу долучено пояснення ОСОБА_4 , котрі складені свідком ОСОБА_3 громадянином Республіка Польща, котрий виклав їх українською мовою в силу особистого розуміння. Доказів, що він є перекладачем, до справи не долучено.

Одночасно, беручи до уваги, що на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, працівником поліції участь перекладача не була забезпечена, у зв`язку із чим, порушено право особи, що притягується до адміністративної відповідальності, виступати рідною мовою та користуватися послугами перекладача, а тому докази отримані за участі ОСОБА_4 , а саме протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, письмові пояснення не можуть вважатися допустимими, так як отримані не відповідно до вимог КУпАП, з порушенням прав особи, та не можуть бути використані при прийнятті процесуального рішення.

Таким чином, встановивши, що 17.05.2023 подія дорожньо-транспотрної пригоди за участі автомобілів марки «BMW», р.н. НОМЕР_2 , та «Ford», р.н. НОМЕР_1 , мала місце, однак, винуватість ОСОБА_4 у порушенні ПДР України, що призвело до ДТП не підтверджена належними, допустимими та достатніми доказами, котрі б окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводили його вину у вчинені інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З огляду на п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги наведене, приходжу до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.