Справа № 490/3119/22 Головуючий у першій інстанції Скрипченко С.М.
Провадження № 33/812/353/23 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , його захисника Пірога С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого таксистом, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на один рік, стягнуто 536 грн 80 коп. судового збору,

в с т а н о в и в :

Згідно з постановою суду, 16 липня 2022 року об 11 год. 00 хв., в м. Миколаєві по вул. Велика Морська, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, та мав явні ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2023 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності у його поведінці події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт не згодний із оскаржуваною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, також вважає, що постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права. Зазначені в оскаржуваній постанові докази є нікчемними, а постанова неправомірною, у зв`язку з чим апелянта притягнуто до адміністративної відповідальності протиправно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги та не надано правової оцінки тому факту, що у протоколі, який розглядався, у ОСОБА_1 не встановлено жодної з передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452), ознак наркотичного сп`яніння.

Суд не врахував, що «тремтіння пальців рук» про яке вказано в протоколі не є передбаченою законодавством ознакою наркотичного сп`яніння. Ознакою алкогольного сп`яніння, передбаченою пунктом 3 Інструкції №1452, є «виражене тремтіння пальців рук». Між тим, будь-яке тремтіння пальців рук у ОСОБА_1 матеріалами справи не підтверджено. Також не є ознакою наркотичного сп`яніння і те, як зазначено в протоколі «звужені зіниці очей». Пунктом 4 вищевказаної Інструкції одною з ознак наркотичного сп`яніння є «звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло». В протоколі про реагування чи не реагування зіниць на світло нічого не зазначено. Зіниці очей у ОСОБА_1 були в природному стані, так як на дворі була літня, сонячна, яскрава погода. Про яку саме «поведінку що не відповідає обстановці» взагалі не зрозуміло та не зафіксовано, оскільки поведінка ОСОБА_1 була адекватною та відповідала тим подіям які відбувались. Особа вела себе стримано та спокійно, виконувала усі вказівки поліцейських.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить ознак стану наркотичного сп`яніння, тобто вимоги поліцейських щодо прослідування ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, судом протиправно не прийнято доводів захисника ОСОБА_1., що наявними матеріалами (показами свідків чи відеозаписом) не зафіксовано наявність у ОСОБА_1 будь-якої з ознак наркотичного сп`яніння. Відсутність в особи ознак наркотичного сп`яніння не породжує її обов`язку виконувати незаконні вимоги поліцейських. Апелянт також зазначав, що поліцейський жодного разу не пропонував йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги статті 266 КУпАП, пункту 6 Порядку, пункту 7 розділу І Інструкції.

Судом при постановлені оскаржуваного рішення не взято до уваги те, що в протоколі і відеозаписі, відсутня інформація про те, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Відмова від проходження огляду у не встановленому законом порядку та без наявності жодної з ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не є адміністративним правопорушенням, оскільки відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП правопорушенням є відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відповідно до частини 1 статті 19 Конституції України «Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством».

Отже, відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння є самостійною підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов наступного.

За положеннями статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується наступними зібраними та дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 325816, 16 липня 2022 року о 11 годині 00 хвилин у м. Миколаєві по вул. Велика Морська, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в медичному закладі для визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП. Подія фіксувалась на безперервну відеофіксацію на бодікамери: 471380,470518 (а.с.1).

В своїх письмових поясненнях по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що пояснення буде надавати у суді.

Вказаний протокол складений за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених статтею 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Порушень співробітниками поліції положень вказаної інструкції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП судом апеляційної інстанції не виявлено.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність вимог поліцейського пройти ОСОБА_1 медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодної з ознак наркотичного сп`яніння, передбачених Інструкцією № 1452, а також через те, що поліцейським не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, є необґрунтованими.

Так, за частинами 1-3, 6 статті 266 КУпАП, в редакції чинній на час вчинення правопорушення, передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного сп`яніння, а також направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, врегульовані не лише статтею 266 КУпАП, але й Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103), та Інструкцією № 1452.

Згідно положень Порядку № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (пункт 2).

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 3).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння (пункт 5).

З аналізу пункту 1 Розділу ІІ Інструкції №1452 слідує, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів лише водіїв, відносно яких є підстави вважати про їх перебування у стані алкогольного сп`яніння (зокрема, як вказано у даному пункті, щодо осіб, які мають ознаки сп`яніння, визначені пунктом 3 розділу І вказаної Інструкції).

Відповідно до вимог пункту 12 цього ж Розділу у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Ознаками наркотичного сп`яніння згідно з пунктом 4 Розділу І Інструкції №1452 є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, у разі виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, ознак наркотичного сп`яніння, така особа підлягає медичному огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ зазначеної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, доданого до протоколу про скоєння адміністративного правопорушення серії ААБ № 325816, поліцейським було повідомлено водію ОСОБА_1 про те, що у поліцейського є підозри та він бачить візуальні ознаки наркотичного сп`яніння у водія, зокрема, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. На підставі цього поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду, на що поліцейським було роз`яснено водію про наслідки такої відмови.

Згідно направлення на огляд до закладу охорони здоров`я від 16 липня 2022 року огляд в медичному закладі на виявлення наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не проводився у зв`язку із відмовою останнього від проходження такого огляду (а.с.2).

Отже, дії працівника поліції, який, встановивши таку ознаку наркотичного сп`яніння, як - звужені зіниці очей, які не реагують на світло, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, що підтверджується зазначеним відеозаписом, відповідали порядку проведення огляду, визначеними пунктами 2, 3, 5 Порядку № 1103 та пунктом 12 розділу ІІ Інструкції № 1452, з урахуванням вимог статті 266 КУпАП.

Не зазначення в протоколі слів «які не реагують на світло» при описанні такої ознаки наркотичного сп`яніння як «звужені зіниці очей, які не реагують на світло», не може бути достатнім для визнання протоколу не належним доказом, оскільки такі наслідки положення статей 256, 266 КУпАП не передбачені.

Відповідно до положень частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 325816 від 16 липня 2022 року, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, направлення до закладу охорони здоров`я, свідчить про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується відповідною довідкою з медичного закладу, яку він отримав після того, як було оформлено оскаржуваний протокол, не мають правового значення, оскільки у даній справі складено протокол стосовно ОСОБА_1 не за перебування в стані наркотичного сп`яніння, а за відмову останнього пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цією нормою, виражається, зокрема, у такій формі: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з моменту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, склад такого правопорушення є закінченим.

Тому, для кваліфікації дій за вказаною нормою, немає правового значення чи перебував водій в стані наркотичного сп`яніння на момент відмови від відповідного огляду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складені відповідно до вимог статті 256 КУпАП, ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі щодо ОСОБА_1 .

За такого, твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в ході розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський