Справа № 298/971/23
Номер провадження 3/298/768/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №127710 від 14 червня 2023 року, складеного інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП Кулєв А.М., 14 червня 2023 року о 10 год. 25 хв. в смт. В.Березний по вул. Штефаника гр. ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2114, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, збудженість рухлива, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи неодноразово повідомлявся. Про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Судом зауважується, що справа неодноразово призначалася до розгляду, ОСОБА_1 повідомлявся про судові засідання, зокрема на 3 липня 2023 року, 21 серпня 2023 року шляхом надіслання йому судових повісток за вказаним у протоколі місцем проживання, однак поштові відправлення повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом вжито заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання шляхом вручення йому судових повісток за адресою, яку він зазначив при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідальність за надання правдивої інформації про адресу проживання або адресу, на яку особу можна інформувати про перебіг подій по справі та особисті дані, повністю лежить на особі, яка притягається до відповідальності.

Іншої адреси місця проживання, реєстрації чи перебування ОСОБА_1 суду не повідомлено.

Також ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи 21 серпня 2023 року шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Великоберезнянського районного суду Закарпатської області.

Крім цього, на офіційному сайті Великоберезнянського районного суду Закарпатської області в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду були зазначені відомості про дату, час та місце розгляду такої.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст.130 КУпАП України, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України передбачена ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених доказів, судом встановлено, що 14 червня 2023 року о 10 год. 25 хв. в смт. Великий Березний по вул.Штефаника гр. ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2114, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, збудженість рухлива. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Факт скоєння та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №127710 від 14 червня 2023 року, складеним інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського Кулєв А.М., яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданим інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Кулєв А.;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №202790 від 14.06.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП за обставин, що мали місце о 10 год. 25 хв. 14 червня 2023 року, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.;

- рапортом інспектора СРПП ВП №2 Ужгородського РУП А.Кулєв від 14.06.2023 року, яким останній доповідає, що 14.06.2023 р. о 10.25 год. було зупинено ТЗ марки ВАЗ 2114 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 жит. АДРЕСА_1 , який керував тз з явними ознаками наркотичного сп`яніння, де під час оформлення адміністративних матеріалів гр. ОСОБА_1 від дачі будь-яких письмових пояснень категорично відмовився, не мотивуючи це нічим;

- даними довідки, виданої інспектором САП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області М.Попович, за відомостями якої відповідно до даних бази ІПНП «ГСЦ Посвідчення водія» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , отримував 12.03.2021 посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 категорії «В» у ТСЦ 2141;

- даними відеозаписів на оптичному диску, що долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовані обставини відмови ОСОБА_1 від проходження освідчення на стан наркотичного сп`яніння. Долучені до протоколу відеозаписи суд вважає належними та допустимими доказами у справі.

З оглянутих у судовому засіданні відеофайлів судом встановлено наступне.

На одному з переглянутих відеофайлів зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу. Зафіксовано факт зупинки автомобіля з номерними знаками НОМЕР_1 , з вказаного авто вийшов водій, який назвався ОСОБА_1 , повідомивши працівнику поліції персональні дані. Зафіксовано, як працівник поліції запропонував ОСОБА_1 проїхати в медзаклад для проходження огляду для виявлення перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, вказану пропозицію працівник поліції висловлював ОСОБА_1 неодноразово, однак останній ствердно відмовлявся.

На другому відеофайлі зафіксовано, як працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 надати пояснення щодо обставин події, запропоновано розписатись в протоколі за ознайомлення та отримання примірнику протоколу, на що останній відмовився, зазначивши, що пояснень давати не буде, в протоколі підписуватись не буде, також ОСОБА_1 повідомлено суть правопорушення, за яким складено протокол. На відео зафіксовано, як працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді Закарпатської області, та останньому було повідомлено, що він відстороняється від керування транспортним засобом.

Даними відеозаписів також підтверджується, що поліцейський попереджав ОСОБА_1 , що ведеться відеозйомка.

Судом зауважується, що матеріали відеофіксації містять відомості про те, як ОСОБА_1 в ході спілкування з працівниками поліції повідомляє про факти неодноразового вживання (викурювання) ним наркотичних засобів, зокрема, і напередодні ввечері.

Відеозапис обставин події містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейського на момент зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП.

З переглянутих судом відеозаписів прослідковується послідовність подій, які відбувались 14 червня 2023 року під час складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, які беззаперечно підтверджують відомості, викладені в протоколі та вину правопорушника.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів ОСОБА_1 не надано, хоча останній не був обмежений в цьому, і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

З огляду на наявність достатніх даних про відмову 14 червня 2023 року ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а тому в діях останнього вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням наркотичних речовин, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.

Суддя враховує, що в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При визначенні розміру штрафу, а також строку позбавлення спеціального права суддя враховує наступне.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вказане правопорушення, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має при собі посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до бази ІПНП «ГСЦ Посвідчення водія» має посвідчення водія НОМЕР_2 категорії «В» видане ТСЦ 2141.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить висновку, що ОСОБА_1 згідно Правил дорожнього руху є водієм, останньому надавалось право на керування транспортними засобами, тому до нього може бути застосовано позбавлення права керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення суддею взято до уваги, що ОСОБА_1 за віком та станом здоров`я є працездатним, а тому зважаючи на те, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, суддя вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Саме така міра покарання, на переконання судді, відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.