Справа № 346/772/23
Провадження № 33/4808/567/23
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 березня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

На вказану постанову суду 14.07.2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення строку на апеляційне оскарження разом із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження.

Клопотання обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова суду від 08 березня 2023 року не була отримана ним у встановленому законом порядку. 29 березня 2023 року його захисник подав апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку. Проте, постановою судді Івано-Франківського апеляційного суду Повзла В.В. від 06.04.2023 року повернуто апеляційну скаргу, оскільки в клопотанні не наведено таких обставин, які є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду. В подальшому захисником Романенчуком А.В. повторно подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження. Однак, постановою судді Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецького Б.М. від 10.05.2023 року відмовлено захиснику у поновленні строку, оскільки наведені апелянтом причини пропуску вже були предметом оцінки апеляційного суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 вказує на те, що він перебував на лікуванні в період часу з 10.03.2023 року по 23.03.2023 року з приводу «Вертеброгенної люмбалгії» та «Протрузії», які супроводжувалися вираженим больовим синдромом, що підтверджується доданою довідкою.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Так, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. При цьому, ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції під розгляду адміністративної справи щодо нього.

29 березня 2023 року адвокат Романенчук А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду. У вказаному клопотанні стверджував, що пропустив строк оскарження з поважних причин, оскільки несвоєчасно отримав копію постанови.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року було відмовлено адвокату Романенчуку А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Коломийського міськрайонного суду від 08 березня 2023 року, оскільки не було встановлено поважних причин, які свідчили про те, що протягом вказаного строку апелянт не мав можливості оскаржити судове рішення. Апеляційний судом було зазначено про те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду слід відраховувати з моменту проголошення постанови, а не отримання її копії.

Таким чином, відповідним рішенням апеляційного суду було визнано, що доводи адвоката Романенчука А.В. про те, що він пропустив встановлений законом строк на апеляційне оскарження постанови суду у зв`язку з несвоєчасним отриманням копії судового рішення, не можуть бути визнані поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Однак, 18 квітня 2023 року адвокат Романенчук А.В. в інтересах ОСОБА_1 повторно звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якій обґрунтовував поважність пропущеного ним строку обставинами, на які вже раніше посилався та які визнані апеляційним судом такими, що не перешкоджали своєчасному зверненню з апеляційною скаргою.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10 травня 2023 року було відмовлено адвокату Романенчуку А.В. у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки судом апеляційної інстанції вже надавалась відповідна оцінка вищевказаним доводам апелянта.

14 липня 2023 року ОСОБА_1 , як особа яку притягнуто до адміністративної відповідальності звернувся з апеляційною скаргою на постанову судді від 08 березня 2023 року та клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду єдиною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт вказує перебування його на лікуванні з 10.03.2023 року по 23.03.2023 року.

Так, згідно долученої до клопотання довідки за підписом лікаря ОСОБА_2 на бланку ФОП ОСОБА_3 від 23.06.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні з 10.03.2023 року по 23.03.2023 року з діагнозом «Вертеброгенна люмбалгія радикулоневрит з вираженим больовим синдромом. Протрузія».

Апеляційний суд звертає увагу на те, що неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що з урахуванням приписів Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, довідка про перебування на амбулаторному лікуванні не доводить непрацездатність апелянта, не свідчить про призупинення (припинення) його соціально активної життєдіяльності та неможливість за станом здоров`я дізнатись про ухвалене судом рішення та оскаржити його у встановлений законом строк.

Апеляційний суд неодноразово вказував, що відповідно до п.п. 1.1. вищевказаної Інструкції тимчасова непрацездатність засвідчується тільки листком непрацездатності.

Апеляційний суд вважає, що надана довідка не містить даних, які мають переконати суд в тому, що у зазначений період часу апелянт не мав можливість цікавитись станом судового провадження щодо нього (звернутись в суд засобами поштового, телефонного, електронного зв`язку, з`явитись у суд у зручний для нього та вільний від амбулаторного лікування час, тощо) та подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у клопотанні про поновлення строку апелянт зазначає про те, що не отримував судове рішення у встановленому законом порядку.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП строк оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 знав про ухвалене судом рішення, оскільки 08.03.2023 року був присутній в суді першої інстанції під час розгляду справи, повністю визнав вину у вчиненні правопорушення. При цьому, ОСОБА_4 був присутній при оголошенні судового рішення та знав про те, що вказаним рішення його визнано винним у вчинення правопорушення.

В матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_4 від 08.03.2023 року, відповідно до якої останній зобов`язувався оплатити судовий збір в сумі 536 грн.80 коп. та був попереджений про те, що в разі несплати штрафу, постанова суду буде направлена для примусового виконання.

Разом з тим, апеляційну скаргу на вищевказане судове рішення ОСОБА_4 подано тільки 14.07.2023 року, із значним пропуском строку на апеляційне оскарження, більше ніж через 4 місяці після ухвалення судового рішення.

При цьому, ОСОБА_4 зазначає у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду про те, що у зв`язку із перебуванням на амбулаторному лікуванні в період з 10.03.2023 року по 23.03.2023 року, він не мав можливості звернутися з відповідною апеляційною скаргою і не зазначає які саме обставини не дозволили йому звернутись з відповідною скаргою в подальшому.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в разі подання апеляційної скарги із порушенням встановленого законом строку на оскарження судового рішення, апелянт зобов`язаний довести наявність відповідних причин, які перешкоджали йому звернутись з апеляційною скаргою на протязі усього періоду часу з моменту закінчення строку на апеляційне оскарження до часу подання відповідної апеляційної скарги.

Разом з тим, ОСОБА_4 взагалі не зазначено про поважність причин, які не дозволили йому звернутись зі скаргою в період з 24.03.2023 року до 14.07.2023 року.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. ( справа «Брумареску проти Румунії») .

В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, якщо цей строк було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). При цьому, апелянт повинен довести існування вищевказаних причин з останнього дня, який визначений законом на апеляційне оскарження судового рішення до дня звернення до суду з відповідною апеляційною скаргою.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

З огляду на викладене, враховуючи що з моменту ухвалення судового рішення пройшов доволі тривалий строк і на даний час рішення суду набуло законної сили та звернуто до виконання та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не доведено наявність поважних причин щодо пропуску ним строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначити та довести реальне існування причин, які не дозволили йому своєчасно оскаржити постанову суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 березня 2023 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками апелянту.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв