ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7477/23

Провадження № 33/4820/411/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Забєліної І.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Головатого П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 червня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 червня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 17 березня 2023 року о 22 год. 15 хв. по вул. Грушевського, 90 в м. Хмельницькому керував автомобілем "Toyota", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що з відеозапису не вбачається, що саме автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 проїжджав, зокрема по вул. Грушевського, 90, тобто з даного відеозапису не вбачається, що рухався даний автомобіль і ним керував ОСОБА_1 .

Зазначає, що з відеозапису вбачається, що працівники поліції не зупиняли автомобіль "Toyota", на момент, коли вони під`їхали, даний автомобіль стояв, а проблискові маячки були увімкненні лише в момент, коли вони під`їхали до автомобіля, біля якого він стояв.

На думку апелянта, в даній ситуації автомобіль з патрульними поліцейськими, під`їхавши до автомобіля "Toyota", номерний знак НОМЕР_1 , біля якого стояв ОСОБА_1 , а не керував ним, запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не пояснивши при цьому правову підставу такої вимоги, щодо особи, яка не здійснює керування транспортним засобом, а тому з огляду на відсутність у працівників патрульної полції повноважень на проведення перевірок на стан сп`яніння осіб, які не здійснюють керування транспортними засобами, він правомірно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що вона підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона не відповідає приписам вищенаведених норм закону, оскільки в наведені у ній висновки суду не відповідають матеріалам справи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що, дійшовши висновку про наявність вини ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із наступних доказів у справі:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 121491 від 17.03.2023;

- відеозаписами, в яких зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Однак, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд не погоджується з тим, що вищенаведені докази є такими, що узгоджуються між собою та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, положеннями ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Втім, на переконання апеляційного суду, хибним є висновок суду першої інстанції про те, що матеріалами справи доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом "Toyota", номерний знак НОМЕР_1 .

Щодо відеозапису з відеореєстратора, встановленого на службовому автомобілі працівників поліції, на зміст якого посилався суд першої інстанції, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Дійсно, на наявний у матеріалах справи відеозапис відеореєстратора, встановленого на службовому автомобілі працівників поліції зафіксовано, як о 22:15 год. 17.03.2023 невстановлений автомобіль рухався по вул. Грушевського, та повернув у двір, однак, ідентифікувати вказаний транспортний засіб не можливо.

Відеозапис також фіксує, як у подальшому, після того, як автомобіль працівників поліції також заїхав у двір будинку, при цьому не зафіксовано, що такий автомобіль перебував у русі чи на ньому були увімкнені габаритні вогні.

Далі, відеозаписом нагрудної камери поліцейського зафіксовано, як працівники поліції в дворі будинку підійшли до автомобіля "Toyota", номерний знак НОМЕР_1 , який не перебував у русі, його двигун не був запущений та на ньому не горіли фари. ОСОБА_1 дійсно знаходився біля транспортного засобу, разом з тим на відеозаписі не зафіксовано жодних ознак того, що він виконував функції водія такого автомобіля.

Досліджені відеозаписи фіксують реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи та має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Апеляційний суд вважає, що зафіксовані наведеними відеозаписами обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Разом з тим, такі відеозаписи не дозволяють встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом "Toyota", номерний знак НОМЕР_1 , як і взагалі встановити факт перебування такого автомобілю у русі у час, коли відбувалась відеофіксація.

Зважаючи на те, що матеріали справи не містять належних, достовірних та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 перебував у статусі особи, яка згідно п. 2.5 ПДР України зобов`язана на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, незалежно від наявності відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, достатніх доказів факту керування якою транспортним засобом матеріали справи не містять.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 19 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження в адміністративній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК