Єдиний унікальний номер 722/1028/23
Номер провадження 3/722/422/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Унгурян С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №1 (м.Сокиряни) Дністровського районного відділення поліції ГУНП в Чернівецькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №311567, складеного 30.05.2023 року інспектором з РПП СПД №2 м.Новодністровськ Злим Д.Б. вбачається, що 30.05.2023 року о 19 год. 39 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Vollkswagen T4» д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП України.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та відмовився від надання в суді пояснень.

Захисник Гуйван Н.І. під час судового розгляду заперечила вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, подавши до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Посилаючись на доводи викладені у даному клопотанні, просила закрити справу у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

15.08.2023 року ОСОБА_1 та його захисник Гуйван Н.І. до суду не з?явилися, однак захисником було подано письмове клопотання про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Допитаний в суді в якості свідка інспектор РПП СПД №1 (м.Новодністровськ) ОСОБА_2 пояснив, що перебуваючи на чергуванні разом із інспектором ОСОБА_3 та патрулюючи в с.Кулішівка, ним було зупинено транспортний засіб марки «Vollkswagen T4» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , оскільки останнім було порушено правила дорожнього руху, а саме: зупинка в невстановленому місці та керування без пристебнутого паска безпеки. На вимогу інспектора ОСОБА_1 не надав своє водійське посвідчення, оскільки у нього не було його при собі, він намагався загрузити додаток «Дію», однак в нього не виходило, тому інспектор запросив його присісти до службового автомобіля, щоб можна було перевірити його по базі ІПС та ІПП. Вже під час спілкування з водієм в автомобілі ОСОБА_1 повідомив, що того дня вжив пляшку алкогольного пива і одразу дістав гроші та поклав їх в бардачок, при цьому інспектор не встиг запропонувати йому пройти огляд, оскільки водій сам визнав факт вживання алкогольних напоїв та одразу дістав гроші, щоб вирішити це питання. Свідок одразу повідомив старшого чергового інспектора та слідчо-оперативну групу про факт надання працівникам поліції неправомірної вигоди. Після цього вони вийшли зі службового автомобіля та зачинили його до приїзду слідчих. Приблизно через 40 хв. на місце події прибула слідчо-оперативна група, після цього ще тривалий час не могли знайти понятих, які б засвідчили факт вилучення грошових коштів з службового автомобіля, оскільки місцеві жителі відмовлялись. Інспектором Козаком П.М. проводився відеозапис на службову бодікамеру, на мобільний телефон запис не здійснювався. Після того як слідчі провели всі необхідні дії, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак він відмовився від проходження огляду як на місці, так і в медичному закладі, після цього відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. З моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 до моменту пропонування йому пройти огляд, пройшло приблизно 2,5 години. Інспектору відомо, що такий огляд мав проводитись не пізніше двох годин, однак він був позбавлений такої можливості, оскільки на місці працювала слідчо-оперативна група та тимчасово був обмежений доступ до службового автомобіля, в якому знаходились бланки адміністративних протоколів та постанов. Крім того, інспектором в першу чергу було винесено постанову за ч.5 ст.121 КУпАП, оскільки саме це правопорушення було виявлено першим і слугувало підтвердженням причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Допитаний в суді в якості свідка інспектор РПП СПД №1 (м.Новодністровськ) ОСОБА_4 пояснив, що ним разом із інспектором ОСОБА_2 під час патрулювання с.Кулішівка було помічено транспортний засіб марки «Vollkswagen T4» під керуванням, як пізніше виявилось ОСОБА_1 , який порушив правила дорожнього руху, а саме зупинився ближче ніж за 20 метрів до перехрестя. Підійшовши до вказаного транспортного засобу, інспекторами було виявлено ще одне порушення ПДР, а саме водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без пристебнутого паска безпеки. Спілкуючись з водієм та роз`яснюючи йому суть адміністративних правопорушень, які він вчинив, інспекторами були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме у водія ОСОБА_1 був різкий запах алкоголю з порожнини роту, про що йому було повідомлено та він одразу почав пропонувати вирішити це питання. Водія запросили до службового автомобіля для того, щоб скласти адміністративний протокол та винести постанови, на що він погодився та, перебуваючи вже в службовому автомобілі визнав, що вживав алкогольне пиво в той день та знову запропонував вирішити це питання без складання адміністративних матеріалів. Інспекторами йому тричі було роз`яснено, що його дії містять в собі ознаки кримінального правопорушення, однак він дістав зі свого гаманця кошти та поставив їх до бардачка службового автомобіля. Це все відбувалось близько 5 хв., після цього поліцейські були змушені припинити дії щодо складання адміністративних документів та викликали на місце події слідчо-оперативну групу та до її приїзду вони вийшли з службового автомобіля та закрили його. Вже після того, як слідчими були виконані всі необхідні дії, скільки точно часу пройшло він не пам`ятає, інспекторами було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці та в медичному закладі, однак він відмовився. Свідок зазначає, що весь період часу коли тривали слідчі дії, ОСОБА_1 перебував у їхньому полі зору і він нічого не вживав та нікуди не відлучався. На підтвердження його вини до протоколу додано диск із відеозаписом місця події. Свідок підтвердив, що на диску містяться чотири файли з відеозаписами, один з яких знятий на реєстратор службового автомобіля, а три інші відеозаписи записані з його власного мобільного телефону. Інспектором здійснювався відеозапис одночасно як на бодікамеру, так і на власний мобільний телефон, оскільки вже неодноразово мали місце випадки, коли відеозапис з камери не зберігався і тому вони практикують такий формат фіксації правопорушення для підстраховки. Як виявилось наступного дня файли, які містились на бодікамері були пошкоджені і жодний із них не загружався. Зазвичай у разі технічної несправності бодікамери, інспектор звертався в сервісний центр і якщо була така технічна можливість вони перекидали відеофайли, однак в даному випадку не можливо було цього зробити, а тому працівниками поліції було відформатовано флеш-карту з бодікамери. Після цього було прийнято рішення про долучення до матеріалів справи відеозаписів, які містились на мобільному телефону інспектора, який безпосередньо проводив відеофіксацію. Крім того, свідок вважає, що працівникам поліції не заборонено законом фіксувати адміністративні правопорушення за допомогою власних мобільних телефонів. Свідок зазначав, його мобільний телефон вилучався працівниками поліції, оскільки вчинений ним відеозапис визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінальної справи.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , дослідивши письмові доводи адвоката Гуйван Н.І., суд дійшов до наступних висновків.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» на суд покладає обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження. Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Дорожній рух - це процес руху по дорогах транспортних засобів та учасників дорожнього руху, сукупність суспільних відносин, що виникають у процесі переміщення людей і вантажів за допомогою транспортних засобів або без таких у межах дороги.

Одним з складів об`єктивної сторони вказаного правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час кваліфікації правопорушень на транспорті транспортним засобом, відповідно до примітки в ст.121 КпАП України, можна вважати всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї, тролейбуси, мотоцикли тощо.

Суб`єктом вказаного правопорушення є спеціальним. Це водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка (Закон України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 р. № 2344-ІІІ).

Суб`єктивна сторона адміністративного проступку полягає у ставленні суб`єкта до вчиненого антигромадського діяння. Основною ознакою є вина. Вина охоплює дві можливі форми стану психіки: умисел (прямий і непрямий) і необережність (самовпевненість і недбалість).

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.п.6-7 вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: 1)поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Згідно з ч.1,2 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №311567 зазначено, що ОСОБА_1 , 30.05.2023 року о 19 год. 39 хв., в с. Кулішівка по вул. Грушевського, керував транспортним засобом марки «Vollkswagen T4» д.н.з. НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки.

До вищезазначеного протоколу інспектором РПП СПД №1(м.Новодністровськ) в Чернівецькій області Злим Д.Б. про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, до матеріалів справи долучено CD-R диск, на якому містяться чотири файли відеозаписів, один з яких здійснено за допомогою відеореєстратора службового автомобіля із назвою - WhatsApp 2023 -05-31 at 09.03.12, інші три із власного мобільного телефону інспектора із назвами WhatsApp 2023-05-31 at 09.03.21; WhatsApp 2023-05-31 at 09.03.53; WhatsApp 2023-05-31 at 09.04.11.

Обставини вищевказаної події були зафіксований на технічний засіб відеозапису, як того вимагає ч.2 ст. 266 КУпАП. Однак, як вбачається з показань інспектора РПП СПД №1 (м.Новодністровськ) Козака П.М., долучити до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписи, які були зняті службовою бодікамерою не представилось можливим, оскільки файли, які містились на ній були пошкодженими і не відкривались, що свідчить про технічну несправність бодікамери саме 30.05.2023 року, у зв?язку з чим було долучено до матеріалів справи відеозапис, який здійснювався співробітниками поліції одночасно на власний мобільний телефон.

Кім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №311567 від 30.05.2023 року в графі до протоколу додаються, зазначено про відеозапис, а також зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, а тому у суда не має підстав для сумнів, що працівниками поліції, які є службовими особами не здійснювався відеозапис за обставин зазначених у протоколі, однак з технічних причин відеозапис неможливо було долучити до матеріалів справи.

Суд вважає безпідставним посилання захисника Гуйван Н.І., що відеозаписи, які долучені до матеріалів справи є неналежними та недопустимими, оскільки створені за допомогою відеокамери особистого мобільного телефону працівника поліції, оскільки відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі й показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису. Підстав вважати такий відеозапис неповним, підробленим чи недостатньо чітким, в ході розгляду не встановлено.

Відтак, вказаний відеозапис, виконаний поліцейським, з власного мобільного телефону є електронним документом, а тому є допустимим доказом та оцінюється судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Отже, суд вважає за необхідне розцінити такий доказ як допустимий для цілей даного судового розгляду.

Відомостями, які містяться у доданому до матеріалів справи відеозаписі з відео реєстратора автомобіля вбачається, що 30.05.2023 року о 19 год. 39 хв. працівниками поліції було виявлено транспортний засіб марки «Vollkswagen T4» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який проїжджаючи перехрестя доріг зупинився на узбіччі дороги.

Відомостями, які містяться у доданому до матеріалів справи відеозаписі з мобільного телефону поліцейського вбачається, що працівниками поліції було встановлено особу ОСОБА_1 , роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», а також зафіксовано його відмову від проходження на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом поряду на місці та в медичному закладі. Також ОСОБА_1 було роз`яснено що відповідно до ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» проводиться відеофіксація.

Крім цього, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не був пристебнутий паском безпеки під час руху, а також водій на вимогу працівника поліції не надав посвідчення водія, оскільки воно було у нього відсутнє.

У зв`язку із цим відносно нього було винесено постанову серії БАД №139541 за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо оскарження чи скасування зазначеної постанови, а отже винесена постанова набрала законної сили.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , які зафіксовані на відеозаписі з приводу того, що він вживав алкогольні напої вже після того, як його було зупинено працівниками поліції та в той час коли проходили слідчі дії, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано, що водій ОСОБА_1 з самого початку спілкування з працівниками поліції визнав факт вживання однієї пляшки алкогольного пива ще до моменту приїзду слідчо-оперативної групи, а також підтвердив це вже під час відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, мотивуючи це тим що він в цей період часу продовжував вживати алкоголь.

Суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

При цьому слід зазначити, що відмова від проходження огляду є окремим закінченим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на його кваліфікацію не впливають мотиви такої відмови.

Крім цього, відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції № 1395 від 07.11.2015, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Під час огляду відеозапису було встановлено, що з боку працівників поліції відсутні будь-які ознаки впливу на ОСОБА_1 та упередженості до нього з боку працівників поліції. Дії працівника поліції в частині правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також про невідповідність внесених до протоколу даних ОСОБА_1 не заявляв та не оскаржував в передбаченому законом порядку. Заперечень до адміністративного матеріалу по складеному протоколу про адміністративне правопорушення не подав. Відсутність в матеріалах справи наданих ОСОБА_1 та його захисником доказів оскарження дій працівників поліції вказує на погодження ним зі складеним відносно нього протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд критично оцінює доводи захисника Гуйван Н.І. з приводу того, що огляд проводився з порушенням ст.266 КУпАП, а саме більш ніж за дві години з моменту виявлення правопорушення з огляду на наступне.

За положення частин 2-6 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (надалі Порядок).

Згідно з п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Отже, системний аналіз зазначених норм законодавства дає підстави зробити висновок, що у випадку встановлення ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, поліцейський повинен запропонувати такому водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський зобов`язаний запропонувати такому водієві пройти огляд в закладах охорони здоров`я, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. У випадку відмови водія від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, поліцейським складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, на якому чітко зафіксовано, що працівниками поліції о 22 год. 00 хв. запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів газоаналізатора «Drager», однак останній відмовився. Дана обставина підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобі, який міститься в матеріалах справи.

Крім цього, ця обставина визнається самим ОСОБА_1 та його захисником, що працівниками поліції в момент зупинки транспортного засобу о 19 год. 39 хв. не пропонувалось проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння і лише після того, як були проведені всі слідчі, о 22 год. 00 хв. працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів і вже одразу після його відмови водію було запропоновано проїхати до медичного закладу.

Тобто, саме в цей момент у працівників поліції виникли підстави та обов`язок запропонувати водієві ОСОБА_1 пройти огляд в закладах охорони здоров`я, не пізніше двох годин з моменту його відмови, адже в момент виявлення ознак алкогольного сп`яніння та коли вони не встигли розпочати процедуру огляду водія через запропоновану ним неправомірну вигоду, працівники поліції не могли і не знали чи погодиться ОСОБА_1 на проходження огляду на місці чи виявить бажання пройти такий огляд в закладах охорони здоров`я.

Крім цього, слід зазначити, що чинними нормами КУпАП не передбачено проміжок часу протягом якого особа може відмовитись від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В даному випадку має місце факт відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку, що не передбачає чиним законодавством часового інтервалу.

За наведених обставин, суд розцінює усі вищенаведені заперечення захисника ОСОБА_1 - адвоката Гуйван Н.І., як спосіб захисту, направлений на уникнення відповідальності, який жодним доказом не підтверджений.

Стосовно всіх інших доводів та заперечень адвоката Гуйван Н.І. суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов?язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00 від 18 липня 2006 року).

Доводи зазначені під час розгляду даної справи з боку захисту не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори»,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суд з прав людини у складі Великої палати у рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні «Шмауцер протии Австрії» від 23.10.1995 року ЄСПЛ зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Поряд з цим, ЄСПЛ відносить до кримінально-правової санкції й позбавлення прав на управління транспортним засобом, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй в провину, мати достатньо часу для підготовки свого захисту, отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї, обов"язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов"язку доводити свою непричетність до вчинення порушення (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).

Системний аналіз вищезазначеної практики ЄСПЛ свідчить про те, що гарантії ст.6 Конвенції поширюються також на осіб, які вчинили діяння, що відповідно до національного законодавства хоч і не є злочинами, але визнаються кримінальними у конвенційному значенні.

Отже, об`єктивних причин відмови правопорушника від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння судом не встановлено, а наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксована подія, яка мала місце, та суд вважає його належним та допустимим доказом у даній справі. Крім цього, відеозапис з місця події є об`єктивним доказом, оскільки є незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 , своєї винуватості, його вина у вчиненні даного правопорушення доведена наступними письмовими доказами по справі, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ№311567 від 30.05.2023 року, який є документом, що відповідає вимогам ст.256 КУпАП та який засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього;

-рапортом чергового ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Свинобой Ю.М. від 30.05.2023 року, згідно якого 30.05.2023 року о 19 год. 48 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що екіпажем СТЕП -31 у складі інспекторів з РПП СПД №1 (м.Новодністровськ) Злого Д.Б. та ОСОБА_4 в с.Кулішівка, вул. М.Грушевського, за ст.130 КУпАП було зупинено водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в подальшому надав неправомірну вигоду в сумі 3000 грн., які поставив у речовий ящик службового транспортного засобу;

-рапортом інспектора з РПП СПД №1 (м.Новодністровськ) Злого Д.Б. від 31.05.2023 року, згідно якого останній повідомив, що в ході несення служби в добовому наряді ГРПП 30.05.2023 року, близько 19 год. 39 хв. в с.Кулішівка по вул. Грушевського, було зупинено транспортний засіб «Vollkswagen T4» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення пункту 2.3 ПДР, в ході спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту. Водій присівши до службового автомобіля надав працівникам поліції неправомірну вигоду і автомобіль одразу було замкнено, внаслідок чого не було можливості провести освідування на місці одразу, а через 2,5 години, після того як сліпо-оперативна група вилучила грошові кошти;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із змісту якого встановлено, що в результаті проведення огляду ОСОБА_1 поліцейським виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота та у якому вказано, що від проходження тесту на прилад «Драгер» ОСОБА_1 відмовився під відеозапис бодікамери М505;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.05.2023 року о 22 год. 05 хв. КНП Сокирянську ЦРЛ ОСОБА_1 у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №139541 від 30.05.2023 року відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, 36 КУпАП;

-довідкою про притягнення до адміністративної відповідальності №4281/123/44/01-23 від 31.05.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 протягом 2022 2023 років притягувався до адміністративної відповідальності 30.05.2023 року за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП;

-диском з відеозаписом здійсненим працівником поліції, використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», на якому зафіксована подія, із якого встановлено, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також в закладі охорони здоров`я, проте останній відмовляється від проходження;

Досліджені судом докази є допустимими, тобто придатними для використання у адміністративному процесі за формою та належними, тобто придатними для використання в адміністративному процесі за змістом, тому є доказами у розумінні вимог ст.251 КУпАП.

Зібрані докази оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи кожен окремо та в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Аналізуючи наведені докази, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), суд приходить до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, враховуючи в сукупності наведені вище досліджені докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 ,у вчиненні адміністративного правопорушення в ході судового розгляду справи доведена в повному об`ємі, а кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною, оскільки з достовірністю встановлено, що він відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, а також відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що є достатні підстави для притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення в межах санкції статті Закону за даний вид правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставіч.1ст.130КУпАП та керуючись ст.ст.33,40-1,221,283-285,294КУпАП,ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011року,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у виді штрафу на р/р: UA0024001, одержувач Чернівецьке ГУК/ Чернівецька область/21081300, код одержувача (ЄДРПОУ) 37836095, банк одержувача ГУДКСУ у Чернівецькій області, код банку одержувача (МФО) 899998, в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, МФО - 899998) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя С.В.Унгурян