ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023 Справа №607/14711/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Братасюк В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ,

за невідомою частиною ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Наскільки суду зрозуміло із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №571298 від 04.08.2023 року, 04.08.2023 року близько 13 голини 30 хвилин ОСОБА_1 в м. Тернополі по вул. Богдана Хмельницького на ринку здійснював заборонений вид господарської діяльності, а саме продаж розведеного спирту в нечитабельній кількості (далі нерозбірливо) ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах», за що відповідальність передбачена адміністративна відповідальність за невідомою частиною ст. 164-16 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи у встановленому законом порядку особисто своєчасно сповіщеною про місце і час розгляду справи, за адресою зазначеною у протоколі, в судове засідання не з`явилася.

Проте, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, строки розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи провести у відсутності ОСОБА_1 , котра маючи можливість, не зявилася в судове засідання.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Розглянувши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Отже, на підтвердження провини в інкримінованому правопорушенні органами поліції суду надано, окрім згадуваного вище протоколу, рапорт ДОП СДОП ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 04.08.2023 року, пояснення гр.. ОСОБА_2 , протокол вилучення від 04.08.2023 року, матеріали відео зйомки та квитанцію № 12 від 05.08.2023 року про отримання вилучених речей і документів.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Згідно приписів ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Диспозиція ст. 164-16 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за

Зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, -

тягне за собою накладення штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони були пов`язані з отриманням доходу у великих розмірах або вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак конструкція статті 164-16 КУпАП містить дві частини.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, в порушення вказаних вимог чинного законодавства в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №571298 від 04.08.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , не конкретизоване обвинувачення з вказівкою на частину статті 164-16 КУпАП, яких, як зазначено вище, є дві.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Малофеєва проти Росії», «Карєлін проти Росії» у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін, у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього зазначений поліцейським в протоколі нормативний акт (без вказівки конкретної статті), який передбачає відповідальність ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах», відсутній в діючому законодавстві України. При цьому у протоколі відсутнє посилання на конкретну норму закону, яка була порушена і в чому саме мав прояв цього порушення.

Суд наголошує, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази торгівлі ОСОБА_1 спиртом, розведеним, чи ні хоча в викладеній в протоколі серії ВАВ №571298 від 04.08.2023 року фабулі обвинувачення, та у рапорті ДОП СДОП ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 04.08.2023 рокузазначено про торгівлю розведеним спиртом, змістом квитанції № 12 від 05.08.2023 року про отримання речей і документів, вилучених у ОСОБА_1 під час здійснення провадження, у найменуванні вилучених речей зазначено: прозора речовина невідомого походження обсягом 3 літри .

Будь які сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягується до адмінвідповідальності.

Відтак для суду є недостатнім для врахування «поза розумним сумнівом», що отримана на зберігання прозора речовина невідомого походження є спиртом.

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого невідомою частиною ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого невідомою частиною ст. 164-16 , та вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно неї слід закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Згідно ч.6 ст.283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 173, 247, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за невідомою частиною ст. 164-16 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прозору речовину невідомого походження обсягом 3 літри, яка вилучена та отримана відповідно до квитанції №12 від 05.08.2023 року про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк