Справа № 145/682/23
Провадження № 33/801/726/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 05 липня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця, пожежного пожежної обслуги складу пального та мастильних матеріалів в/ч НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 05 липня 2023 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, а також стягнуто з нього судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Відповідно до обставин встановленим судовим рішенням, 22.04.2023, на території військового об`єкту в/ч НОМЕР_1 , в м. Гнівань Вінницької області, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, під час дії особливого періоду, перебував на військовій службі з ознаками алкогольного сп`яніння. Згідно висновку "КНП ЦТЗ "СОЦІОТЕРАПІЯ" від 23.04.2023 ознак сп`яніння не виявлено, встановлено факт вживання алкоголю (алкотест 6820 - 0,5 проміле, алкотест 6820 - 0,45 проміле).

Отже ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погодившись з постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 05 липня 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає вказану постанову необґрунтованою, ухваленою з порушенням його прав та чинного законодавства, а також такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, при цьому, на його думку, судовий розгляд проведено поверхнево та суперечливо, тому просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що згідно з копією повідомлення КНП «ЦТЗ Соціотерапія» від 23.04.2023 за результатами медичного огляду встановлено відсутність ознак сп`яніння. Встановлено факт вживання алкоголю. Лабораторне дослідження: алкотест 6820 - 0,5 %, алкотест 6820 - 0,45 %. Тобто, ні ознак алкогольного сп`яніння, ні стану алкогольного сп`яніння за результатами огляду не виявлено. За таких обставин, на думку апелянта, відсутній склад адміністративного правопорушення, за яким, згідно протоколу, він притягується до адміністративної відповідальності та який передбачено диспозицією ст. 172-20 КУпАП. Сам по собі факт вживання алкоголю, навіть якби він дійсно мав місце, без доведення обставин, за яких військовослужбовець може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 не може бути підставою для притягнення до відповідальності в даній справі.

Звертає увагу, що оскільки копія повідомлення КНП «ЦТЗ Соціотерапія» від 23.04.2023 містить неоднозначну інформацію, захисник апелянта просила витребувати висновок медичного огляду та допитати в якості свідка лікаря, який проводив цей огляд. Однак суд відмовив у задоволенні цього клопотання. У витребуванні матеріалів службового розслідування судом також відмовлено. Натомість обґрунтовуючи своє рішення суд послався на пояснення свідків, які суд, на думку апелянта, оцінив неправильно, внаслідок чого дійшов до помилкового висновку.

Так, свідок ОСОБА_2 не вказувала, що вона спостерігала у нього ознаки сп`яніння, такі як запах алкоголю з порожнини рота. Крім того, вона повідомила суду, що направлення на огляд на стан алкогольного сп`янінні вона виписувала самостійно, а свідок ОСОБА_3 пояснив, що направлення їм передали в Вінниці. Тобто йде мова про порушення порядку направлення військовослужбовця на огляд на стан алкогольного сп`яніння. Також ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що час від часу певних військовослужбовців, які вже були помічені та притягалися до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП, возять «для профілактики» на медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. На таких «профілактичних оглядах» побував і він. На його думку, вказане свідчить про упереджене ставлення до осіб, які вже притягалися до відповідальності за подібні адміністративні правопорушення.

Звертає увагу, що під час проведення його огляду був присутній ОСОБА_3 , який не є уповноваженою особою, за участі якої має проводитися огляд на стан сп`яніння військового ВЧ НОМЕР_1 , тому вважає, що огляд проведений з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, вважається недійсним. Разом з тим, судом ніяк не враховано пояснення свідка ОСОБА_4 , який повідомив суду, що під час несення служби в той день він не спостерігав ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , як і не враховано його пояснень. При цьому суд розцінив пояснення апелянта як спробу ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення. Такі висновки суду не відповідають дійсності., оскільки він безперечно ніс відповідальність за вчинені ним правопорушення, але не в даній справі. В даному випадку йде мова про упереджене ставлення начальницького складу військової частини саме до нього.

На думку апелянта, сукупність таких обставин викликає сумнів у достовірності наданих доказів на доведеність факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити. Суду пояснив, що не вживав спиртні напої, а вживав квас на основі березового соку. Звернув увагу, що у нього не було ознак алкогольного сп`яніння.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

Відповідно до ст..ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Верховним Судом сформована правова позиція (постанови у справі 205/1993/17-ц від 25.04.2018 року, №131/1449/16-ц від 14.02.2018 року та інші) щодо тривалості особливого періоду та його дії на теперішній час, з огляду на положення ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тобто, слід констатувати, що в Україні діє особливий період.

Згідно ч.3 статті 172-20 КУпАП, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) (статті 172-10 - 172-20).

Матеріалами справи встановлено, що 23.04.2023 відносно ОСОБА_1 в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізотара «Алкотест 6820», за результатами якого встановлено 0,50 проміле - 00 год. 05 хв., 0,45 проміле 00 год. 25 хв. концентрації алкоголю.

Згідно акту амбулаторного медичного огляду встановлено, що зі слів ОСОБА_1 він пив настоянку валеріани, також у нього ледь відчутний запах алкоголю з ротової порожнини.

Зазначене також підтверджується витребуваними апеляційним судом з КНП «ЦТЗ «Соціотерапія»: картою амбулаторного медичного огляду № 1111 від 23.04.2023, висновком амбулаторного медичного огляду ОСОБА_1 , направленням ОСОБА_1 на проведення медичного огляду за підозрою у вживанні алкоголю та наркотичних речовин.

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом ніяк не враховано пояснення свідка ОСОБА_4 , який повідомив суду, що під час несення служби в той день він не спостерігав ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки пояснення свідка не є належними та допустимими доказами для встановлення факту алкогольного сп`яніння.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 05 липня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко