ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/552/23 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/568/23 Кісь Д.П.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя не забезпечив повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі та неправильно встановив, що він порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, оскільки такий висновок непідтверджений належними та допустимими доказами.

Посилається, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксація проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, поліцейський не мав правових підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 вважає, що письмові пояснення свідків є неналежними доказами по справі, оскільки суддя безпосередньо в судовому засіданні не допитував.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що долучений до матеріалів справи відеозапис є неналежними доказом по справі, оскільки не містить факту керування ним транспортним засобом та не є безперервним. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить даних на який саме технічний пристрій здійснювалась відеофіксація, повне найменування приладу та його номер.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що подана 06 квітня 2023 року його захисником апеляційна скарга була повернута постановою Харківського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року, копію вказаної постанови він отримав 29 квітня 2023 року.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавав, про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

Відповідно до положень статей 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливий розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 26 січня 2023 року о 20:10 год. в м. Харкові по проспекту Ново-Боваському, 77, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ «Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений поліцейськими за допомогою проблискових маячків та спеціального звукового сигналу, у зв`язку з тим, що автомобіль мав ознаки ДТП. Під час спілкування з ОСОБА_1 , поліцейським були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіряного покрову обличчя, тремтіння пальців рук). На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння газоаналізатора або в закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, поліцейськими було залучено свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або в медичному закладі.

Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 455606 від 26 січня 2023 року за невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є складовою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, яким суддя надав належну правову оцінку.

Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксація проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 відмовся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я, чим не виконав вимоги пункту 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 стаття 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час розгляду справи районний суд не викликав та не допитав свідків, а тому їх пояснення є неналежними доказами по справі, апеляційний суд вважає безпідставним, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 272, пункту 5 частини 1 статті 278 КУпАП допит свідків в судовому засіданні не є обов`язком судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що з клопотанням про допит свідків до районного суду ОСОБА_1 не звертався, обґрунтувань неподання такого клопотання в апеляційній скарзі не навів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи.

Згідно відеозапису, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що здійснення відеофіксації події розпочато до зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з поліцейськими, водій ОСОБА_4 не заперечував факт керування транспортним засобом та надав поліцейським заяву щодо обставин його зупинки.

Доводи апеляційної скарги про те, відеозапис є неналежним доказом по справі, оскільки відсутні ідентифікуючі ознаки технічного засобу відеозапису, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року.

Керуючись статтями 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна