Справа № 194/654/23
Номер провадження 3/194/306/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, за участю захисника-адвоката Жмуренко А.В., відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, працюючого на ш. Тернівська, одруженого, маючого на утриманні дитину 2022 р.н., громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 04.05.2023 року 16-30 год. в м. Тернівка вул. Маяковського, 9, керуючи транспортним засобом, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не знизив швидкості та не зупинився, внаслідок чого допустив зіткнення (наїзд) на пішохода, який знаходився на ньому, чим порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , 04.05.2023 року 16-33 год., в м. Тернівка вул. Маяковського, керуючи автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода, завдавши пішоходу ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень, згідно висновку лікаря, та залишив на порушення встановлених правил місце ДТП, до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Згідно протоколу серії ААД №343498 від 04.05.2023 року, складеного поліцейським СРПП ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області Черкашиним О.В., ОСОБА_1 , 04.05.2023 року 16-32 год. в м. Тернівка вул. Маяковського біля буд. 9, керував транспортним засобом та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої (пиво «Carlsberg» об`ємом 0,33 л.) пройти тест відмовився у медичному закладі (висновок лікаря №298), чим порушив вимоги п. 2.10є Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що вину за ст.122-4 КУпАП та ст.124 КУпАП визнає, однак вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не визнає. Щодо обставин, пояснив, що 04.05.2023 року о 16.30 год. він під?їхав до пішохідного переходу, проїхав лежачий поліцейський, та в момент коли він під?їхав до пішохідного переходу, жінка ступила на перехід, однак він зачепив її правим дзеркалом по ліктю. Він зупинився, оскільки зачепив її та почув удар, вийшов з машини, та підійшовши до неї, спитав чи все добре, вона відповіла, що все в порядку, тому він поїхав. Пішоходів він не бачив, та оглядовість йому перегородив інший автомобіль. Він рухався 5 км/год. Потім після ДТП він вживав безалкогольне пиво, однак як до ДТП, так і після нього він не пив алкогольних напоїв. О 18-00 год. працівники поліції посадили у службовий автомобіль та відвезли до ВП №1, де він надавав свої пояснення. О 21.00 год. він відмовився здавати аналізи, оскільки вже пройшло дві години.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Жмуренко А.В. в судовому засіданні зазначив, що працівникам поліції було відомо, що сталась ДТП, однак з моменту виявлення водія не відвезли його до лікарні для проведення огляду на стан сп`яніння. Так, ОСОБА_1 було виявлено о 17.30 год., затримано о 20.20 год., а до лікарні його було доставлено о 21.00 год. Просить врахувати, що ОСОБА_1 має позитивні характеристики, має дитину, у зв?язку з чим за ст.122-4 КУпАП та ст.124 КУпАП просить призначити штраф, а провадження у справі по ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити. Крім того, захисником були заявлені клопотання про призначення судово-медичної та судової авто-технічної експертизи.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, допитавши свідків та потерпілу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція статті 122-4 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція частини 4 статті 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього руху України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно п. 2.10а Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Також, п. 2.10є Правил дорожнього руху України передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі пункту 4 розділу Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду від 04.05.2023 року, який проведений 04.05.2023 року 21-30 год. в КНП «ПЛІЛ» ПМР, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 04.05.2023 року о 21-20 год. направлений на огляд, від обстеження відмовився, самовільно покинув відділення. Висновок складений в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 працівникам поліції під час спілкування з ними, коли останні приїхали до нього у зв`язку з тим, що він скоїв ДТП та поїхав з місця події, зазначає про те, що він зачепив дзеркалом літню жінку, та спочатку він зупинився, не уїхав, і спитав у неї чи все добре, вона зазначила йому, що все добре. Також зазначає про те, що не вживав спиртні напої під час керування транспортним засобом, а після ДТП випив пиво. В подальшому працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено ст. 63 КУ та про складання протоколу за ст. 122-4 КУпАП. Також, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та за допомогою драгеру відмовився. Огляд пов`язаний з наїздом останнього на людину. ОСОБА_1 було роз`яснено наслідки такої відмови та відповідне складання протоколу. Також, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено, що о 18-30 год. йому було запропоновано пройти огляд, та у нього є ще 12 хвилин для його проходження.

Відповідно до схеми місця ДТП, відображено обставини події, яка сталась 04.05.2023 року 16-35 год.

Згідно оригіналу довідки №4430, виданої КНП «ПЛІЛ» ПМР ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була досліджена в судовому засіданні, вбачається, що 04.05.2023 року 17-00 год. збив легковий автомобіль м. Тернівка вул. Дніпровська, діагноз: забій кісток правої половини таза, правого кульшового суглоба та м`яких тканин лівої ступні.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду проказала, що 04.05.2023 року біля 16-00 год., коли вона прямувала до лікарні та стала переходити дорогу в напрямку школи №5 на пішохідному переході по вул. Маяковського вул. Дніпровська біля школи №5, то автомобіль наїхав на її дві ноги на пальці (на одній нозі два пальці, на другій чотири пальці), внаслідок чого вона впала. Перед тим, як почати рухатись на пішохідному переході, то автомобіля вона не бачила. Автомобіль вона побачила, коли він вже був на пішохідному переході та коли вона почала падати. Автомобіль наїхав на неї, коли вона вже була десь ближче до половини пішохідного переходу. Потім до неї підійшов молодий чоловік, який підняв її та посадив до свого автомобіля, та зазначив їй номер автомобіля, який не зупинився, та поїхав далі. Вона не пам`ятає, чи підходив до неї водій автомобіля. Потім інші люди викликали швидку допомогу та поліцію. Потім її посадили у швидку. Ноги у неї були сині та пухлі. Поліцейські приїхали до неї пізніше, на наступний день, або через день. По пішохідному переходу вона йшла з жінкою, та коли вони йшли по пішохідному переходу далі, то інша жінка убігла з нього.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_5 , суду показав, що вони знаходились на добовому наряді, коли о 16-43 год. надійшов виклик про те, що на перехресті вул. Маяковського в м. Тернівка відбувся наїзд на пішохода автомобілем Renault, водій якого з місця ДТП поїхав. Потім була встановлена жінка, яка пояснила, що її на пішохідному переході зачепив дзеркалом автомобіль, внаслідок чого вона впала, та отримала тілесні ушкодження, а водій цього автомобіля уїхав з місця ДТП. В подальшому був проведений розшук та встановлено власника автомобіля. Коли вони прибули за місцем його мешкання, то було встановлено водія, який пив алкогольний напій. Прибувши до відділення поліції були встановлені ознаки сп`яніння. В подальшому чоловік не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, та погоджувався на нього. Так, вони його затримали та доставили до лікарні. Потім він відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння, вчиняв усі дії, спрямовані на затягування, однак в подальшому погодився, але потім відмовився. Також, зазначає, що були складені протоколи відносно водія. Схема місця ДТП була складена на місці події. Під час складання матеріалу керувались наказом МВС України №1395.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_6 , суду показав, що 04.05.2023 року він перебував в добовому наряді з ОСОБА_5 . На службовий планшет надійшло повідомлення, що на перехресті вул. Маяковського сталась ДТП з потерпілою ОСОБА_2 . Було встановлено свідка, який зазначив, що водій Renault здійснив наїзд на пішохода. Тому він заблокував його автомобіль, однак водій Renault д.н.з. НОМЕР_1 з місця події поїхав. В подальшому було встановлено власника автомобіля, яка повідомила, що зранку автомобілем керував її чоловік, місцезнаходження якого вони встановили потім. Водієм був ОСОБА_1 , який пив алкогольний напій пиво. Останній погодився проїхати до ВП №1, де його було опитано, та він не заперечував того, що по вул. Маяковського здійснив наїзд на пішохода на пішохідному переході. У ВП №1 він надав згоду пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, тому вони проїхали до лікарні, де останній погодився на огляд, а потім вийшов з кімнати аналізів. Потім він дочекався матір, захисника, та йому було зазначено, що проходить дві години, однак він від проходження відмовився та пішов. Вони з іншим працівником поліції зробили усе, щоб в період двох годин ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння. Зазначає, що складались протоколи відносно нього, які складені в м. Павлоград. ОСОБА_1 був опитаний у ВП №1.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , суду показала, що 04.05.2023 року вона була вихідною, та гуляла з собакою, та о 18-00 год. вона бачила, як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 сісти у службовий автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , суду показав, що 04.05.2023 року о 18-00 год. він бачив, як в супроводі двох працівників поліції з під`їзду виходив ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , суду показав, що ДТП сталась на початку травня місяця цього року після 15-00 години, на другому пішохідному переході автомобільRenault темного кольору наїхав на пішохода. Так, автомобіль їхав швидко, після проїзду лежачого поліцейського здійснив наїзд на пішохода. Так, він рухався зі сторони магазину «Галактика» вгору, та йому потрібно було повертати на вул. Дніпровська. Біля метра від бордюри була жінка, яка перебувала на переході. Інший автомобіль наїхав їй на ноги, від чого вона впала. Водій автомобіля зупинився, підійшов до потерпілої та намагався щось запитати у неї. Коли він щось спитав, то потім різко повернувся та пішов до автомобіля, зазначивши, що піде до автомобіля та повернеться, однак він уїхав. Зазначає, що це він викликав швидку та поліцію. Коли приїхала поліція, то опитала його одразу на місці ДТП, він підписував свої пояснення особисто.

Щодо заявленого стороною захисту клопотання про призначення автотехнічної експертизи, суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Обов`язковими умовами призначення судової експертизи є неможливість з`ясування фактичних обставин справи з інших джерел доказів, а також пов`язана з цим потреба у професійних знаннях поза межами загальновідомих, загальнодоступних та правових знань. Ці умови безпосередньо залежать від предмету доказування у справі.

Обставини, вказані у протоколах про адміністративні правопорушення перевіряються у спосіб та в порядок, що встановлений ст. ст.251, 252, 280 КУпАП.

При цьому, суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, та відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому з урахуванням правової кваліфікації правопорушення, фактичних обставин справи та визначення причинно-наслідкового зв`язку між ними можуть бути у повній мірі встановлені дослідженням та аналізом наявних у справі доказів.

Заявивши клопотання про призначення авто-технічної експертизи захисник Жмуренко А.В. ставить на розгляд питання щодо того, як повинні були діяти водій ОСОБА_1 та пішохід ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці згідно з вимогами Правил дорожнього руху, чи відповідають дії водія автомобіля та пішохода, якщо ні, то які невідповідності знаходяться в причинному зв`язку з фактом настання події ДТП.

З матеріалів справи вбачається, що обставини ДТП зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 343499 від 04.05.2023 року, матеріали справи містять схему ДТП, а учасниками ДТП надані письмові пояснення, допитані свідки.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування норми ст. 273 КУпАП при розгляді даної адміністративної справи, оскільки для правильного вирішення справи не виникає потреба в спеціальних знаннях, матеріали справи містять достатньо даних для вирішення поставлених у клопотанні питань, у зв`язку з чим відсутні підстави для призначення авто-технічної експертизи

Також, вирішуючи питання щодо заявленого стороною захисту клопотання про призначення судово-медичної експертизи, суд враховує вищезазначені норми, обставини скоєного правопорушення та докази у справі, та приходить до наступного висновку.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відтак достовірність, належність та допустимість довідки №4430 від 04.05.2023 року, відповідно до якої встановлено діагноз потерпілої ОСОБА_2 , та тілесні ушкодження, які були нею отримані під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04.05.2023 року, в якості доказу сумнівів у суду не викликає, крім того в матеріалах справи зібрано достатньо доказів для прийняття судом рішення без необхідності залучення експертної установи.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого захисником у справі клопотання про призначення судово-медичної експертизи.

Так, ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тілесні ушкодження людини у цьому переліку наслідків відсутні.

Але диспозиція ст. 124 КУпАП не зазнавала змін більш, ніж 35 років з моменту введення в дію Кодексу, її правові положення сформульовані в загальному вигляді та її тлумачення в більшості випадків зводяться до буквального слідування нормі закону.

Прояв надмірного формалізму при тлумаченні диспозиції ст. 124 КУпАП, а саме: буквальне слідування нормі закону всупереч суті права, позбавляє пішоходів захисту їх права у справах про адміністративні правопорушення у випадках наїзду, зокрема на пішохідних переходах, коли вони отримали легкі тілесні ушкодження, що зумовили матеріальні витрати.

Більш того, применшення права людини, тобто його матеріального змісту, при буквальному тлумаченні ст. 124 КУпАП, коли віддається перевага пошкодженню транспортного засобу всупереч ст. 3 Конституції України - норми прямої дії, про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, утвердження і забезпечення яких є головним обов`язком держави, приводять до обмеження захисту прав людини, а по суті зводять нанівець такий захист.

Тому порушення водієм правил дорожнього руху, наслідком яких є заподіяння пішоходу легких тілесних ушкоджень, не можуть бути віднесені до числа менш значимих, ніж майнова шкода, заподіяна транспортному засобу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначає, що, «захищаючи права одних осіб, суд не вправі порушувати права інших осіб».

Тлумачення закону повинно відображати соціальні зміни та залишатися в руслі сучасних умов, в інтересах правової визначеності, передбачуваності, рівності перед законом, а також заповнювати прогалини в трактуванні матеріально-правових гарантій.

За загальними правилами для кваліфікації події в якості дорожньо-транспортної пригоди з участю пішохода, наявність механічних пошкоджень на транспортному засобі водія, який здійснив наїзд на пішохода, не є обов`язковим. В результаті наїзду на пішохода механічних пошкоджень на автомобілі може не бути взагалі, що однак, не свідчить про відсутність дорожньо-транспортної пригоди, факт якої підлягає встановленню на підставі всієї сукупності зібраних у справі доказів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він керував транспортним засобом, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не знизив швидкості та не зупинився, внаслідок чого допустив зіткнення (наїзд) на пішохода, який знаходився на ньому, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Так, вказані обставини підтверджуються поясненнями допитаних в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_2 та поясненнями самого ОСОБА_1 , довідкою №4430, виданої КНП «ПЛІЛ» ПМР ОСОБА_2 , а також відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зазначив про те, що дійсно зачепив пішохода дзеркалом по ліктю.

Також вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди не спростовується показаннями працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які зазначили, що було встановлено водія автомобіля Renault д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив наїзд на пішохода та з місця ДТП уїхав, та ним виявився ОСОБА_1 .

Стосовно наявної в матеріалах справи схеми місця ДТП, розбіжність між схемою та поясненнями потерпілої щодо точного місця події не є істотним недоліком, так як не спростовує недотримання ОСОБА_1 порушень п. 18.1 ПДР України.

Аналізуючи докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, а того, що ОСОБА_1 визнає факт вчинення ним даного порушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю, оскільки останній, порушив вимоги п. 18.1 ПДР Правил дорожнього руху, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , завдавши тілесних ушкоджень.

Також, ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, у провину ставиться те, що він здійснив наїзд на пішохода, завдавши пішоходу ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень, згідно довідки з лікарні, залишив на порушення встановлених правил місце ДТП, до якої він причетний, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Доводи про недоведеність вини ОСОБА_1 за фактом залишення місця ДТП є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Так, з пояснень допитаних у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_9 , які не утворюють розбіжність між собою, вбачається, що водій, який здійснив наїзд на пішохода, що перебував на пішохідному переході, з місця дорожньо-транспортної пригоди уїхав.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 , коли здійснив наїзд на потерпілу, зупинився та спитав у неї чи все добре, та після відповіді останньої, що все добре, уїхав, суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_1 не дотримався вимог п. 2.10а ПДР України, та не дочекавшись працівників поліції, залишив місце пригоди.

Згідно до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Разом з цим, винність ОСОБА_1 підтверджується теж рапортом працівника поліції від 04.05.2023 року, з якого вбачається, що водій Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не знизив швидкості та не зупинився, внаслідок чого допустив зіткнення (наїзд) на пішохода, який знаходився на ньому, та залишив місце ДТП, поясненнями самого ОСОБА_1 , які зафіксовані на відеозаписі, де він визнавав факт наїзду на жінку на пішохідному переході, а також те, що він уїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки потерпіла допомоги не потребувала.

Зазначені докази не суперечать один одному, є належними та допустимими, доповнюють один одного, і відповідають ст. 251 КУпАП.

Отже, дослідженими у судовому засіданні доказами доведено факт керування ОСОБА_1 та факт залишення ним на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, за що передбачена адміністративне відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №343499 від 04.05.2023 року; рапортом працівника поліції від 04.05.2023 року; письмовими та усними поясненнями ОСОБА_9 ; схемою місця ДТП від 04.05.2023 року; копією довідки №4430 від 04.05.2023 року; письмовими та усними поясненнями ОСОБА_2 .

Також, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №057310 від 04.05.2023 року; рапортом працівника поліції від 04.05.2023 року; копією схеми місця ДТП від 04.05.2023 року; письмовими та усними поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_9 ; копією довідки №4430 від 04.05.2023 року.

Отже, з урахуванням зазначеного, та на підставі дослідження всієї сукупності доказів у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо притягнення до ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП, настає за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

При цьому, оскільки дане правопорушення стосується порушень ПДР України, тому відповідна особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна зазначити, який саме пункт було порушено.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в провину, те, що він керував транспортним засобом та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої, пройти тест відмовився у медичному закладі (висновок лікаря №298), чим порушив вимоги п. 2.10є Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 130 КУпАП

Втім, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо будь-яких ознак сп`яніння ОСОБА_1 , на підставі яких у працівника поліції виникла підозра про перебування останнього у стані сп`яніння, не складено акт огляду із зазначенням таких ознак, та не надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 вживав алкоголь після вчинення ДТП.

Крім того, згідно п.п. 8, 9 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Однак, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції в матеріалах справи відсутнє, а відтак таке направлення не складалось. Усна пропозиція проїхати до лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння не є тією належною формою складання такого направлення, яка визначається у відповідності до Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Долучений до матеріалів справи відеозапис також не підтверджує одностайності факту вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, оскільки спочатку він зазначив, що не чіпав пляшку пива, яка стояла з ним поруч, а потім зазначив, що вжив пляшку безалкогольного пива після скоєння ДТП.

Фактично, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто факт вживання алкоголю не є підтвердженим, а відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не охоплюється диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Лише після підтвердження належним чином факту вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, працівники поліції мали право скласти протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно п. 2 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої 07.11.2015 року № 1395, обов`язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Також, відповідно до п. 9 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно матеріалів справи, зокрема відеозапису подій, о 18.30 год. 04.05.2023 року працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, втім відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду, огляд проводився 04.05.2023 року о 21-30 год. Також, згідно протоколу про затримання серії АЗ №040141 від 04.05.2023 року, ОСОБА_1 був затриманий 04.05.2023 року о 20-00 год. для проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння. Також, згідно наданих пояснень в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , останні зазначили, що 04.05.2023 року о 18-00 год. бачили ОСОБА_1 в супроводі працівників поліції.

Отже, суд вбачає суперечливі данні щодо моменту виявлення підстав у працівників поліції для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я.

Відтак, зважаючи на те, що огляд ОСОБА_1 було проведено пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для здійснення такого огляду, суд приходить до висновку, що його проведення було здійснено з порушенням вимог законодавства, що в свою чергу свідчить про те, що результати такого огляду є недійсними, а тому протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 не може вважатись доказом його винуватості.

За таких обставин, враховуючи, що рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності по ч. 4 ст. 130 КУпАП, за відсутності доказів його вини у вчиненні вказаного правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням встановлених під час розгляду обставин, провадження у даній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, за відсутністю в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, викладеної зокрема в рішенні від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Враховуючи підстави, з яких суд закриває провадження у справі, суд не вбачає необхідності надавати оцінку по суті іншим доводам ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Жмуренко А.В., зокрема доводам щодо порушення чинного законодавства, яке мало місце під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34, ст. 35 КУпАП, судом не встановлені.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням характеру правопорушень які є грубими порушеннями вимог ПДР України,особу ОСОБА_1 , який має на утриманні дитину 2022 року народження, позитивно характеризується на роботі, однак, враховуючи нехтування обов`язками водія та зневажливе ставлення до правил користування наданим спеціальним правом, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який посягає на безпеку дорожнього руху, та відсутність обставин, які пом`якшуютьта обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення: за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.; за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 грн.

Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-35, 36, 40-1, 221, 268, 276, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП, ст. 124 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.;

за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 грн.;

Згідно з ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 грн. (р/р UA0004001, в Казначействі України (ЕАП), отримувач ГУК у Дніпропетровській області, код з , код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовийзбір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави на р/р UA0026001 в Казначействі України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлено 07 серпня 2023 року.

Суддя В.О. Корягін