Справа № 303/9173/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
01.08.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її захисника, адвоката Гетика О.М., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 листопада 2021 року, провадження відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця,
у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП - закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 12 листопада 2021 року, о 09 год 00 хв, ОСОБА_1 у дворі загального користування по АДРЕСА_2 вчинила конфлікт із громадянкою ОСОБА_2 , у зв`язку зі спором щодо приміщення сараю загального користування. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення. Зазначає, що про розгляд справи її повідомлено не було, копію оскаржуваної постанови вона отримала поза межами встановленого законом строку. Вказує на те, що постанова є незаконною, тому підлягає скасуванню. Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, у матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження того, що громадянка ОСОБА_1 на подвір`ї загального користування, тобто у громадському місці, розмовляла з ОСОБА_2 на підвищених тонах і на зауваження ОСОБА_2 припинити її сварити та висловлюватися на її адресу словами, які принижують її честь та гідність, ОСОБА_1 не реагувала. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , думку адвоката Гетика О.М., щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає із таких підстав.
Матеріалами справи підтверджується, що потерпіла ОСОБА_2 не була присутня під час розгляду справи у місцевому суді, відомості про те, що її було повідомлено про розгляд справи у матеріалах справи відсутні, як і дані про те, що потерпілій ОСОБА_2 надсилалась копія оскаржуваної постанови. Тому, апеляційний суд вважає слушними доводи апелянтки про те, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущено через поважні причини, які унеможливили подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності потерпілої ОСОБА_2 , яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання 01.08.2023, однак до суду не з`явилась, хоча обізнана з тим, що в суді розглядається подана нею апеляційна скарга, при цьому відомостей про поважність причин своєї неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший день від потерпілої не надходило. Неявка потерпілої ОСОБА_2 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП убачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції на підставі наявних у матеріалах справи доказів, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян
Апеляційний суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, а також зміст оскаржуваної постанови, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП підтверджується як належними письмовими доказами, так і поясненнями ОСОБА_1 та свідків щодо конфліктної ситуації, які вказані особи надали суду першої інстанції під час розгляду справи.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №778116 зазначено, що 12 листопада 2021 року, о 09 год 00 хв, у дворі загального користування по АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинила конфлікт із громадянкою ОСОБА_2 , у зв`язку зі спором щодо приміщення сараю загального користування. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
Відповідно до рапорту поліцейського Поповича В. В., 12.11.2021, поліцейські, прибувши за місцем виклику встановили, що заявниця ОСОБА_2 повідомила про те, що у неї виник конфлікт у рамках цивільно-правових відносин (а. с. 2).
У поданій ОСОБА_2 заяві до Мукачівського РУП, та у письмових поясненнях відсутні дані про те, що ОСОБА_1 вчиняла хуліганські дії, а вказується тільки на існування конфліктної ситуації (а. с. 3-5).
З письмових пояснень ОСОБА_1 та наданих нею пояснень безпосередньо у суді першої інстанції убачається, що будь-якого порушення закону ОСОБА_1 не вчиняла. Дійсно, між нею та громадянкою ОСОБА_2 тривалий час існує спір щодо користування сараєм у дворі їх будинку, остання намагається самоправно демонтувати споруди і захопити територію подвір`я, за даним фактом розслідується кримінальне провадження. 12.11.2021, у дворі загального користування мав місце черговий конфлікт, під час якого вона особисто викликала працівників поліції, так як саме ОСОБА_2 вчиняла протиправні дії. Під час даного конфлікту вона жодних порушень не вчиняла, нецензурними словами не виражалася, нікого не принижувала, громадський порядок не порушувала. Працівники поліції на місці не намагалися з`ясувати фактичні обставини діяння, яке мало місце, а лише відібрали пояснення від присутніх і склали протоколи на ОСОБА_1 та на ОСОБА_2 . У той момент їй надали підписати папери, які вона не читала і не зрозуміла, що відносно неї складено якийсь протокол (а. с. 7).
З наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , убачається, що ОСОБА_1 жодного порушення закону не вчиняла, нецензурними словами не висловлювалась, ні до кого образливо не чіплялася, жодних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, не вчиняла (а. с. 8 - 15).
Зі змісту рапорту старшого лейтенанта поліції Романенко Ю. убачається, що поліцейськими у дворі загального користування була виявлена група осіб, яка спілкувалась між собою на підвищених тонах. Під час спілкування з цими особами, поліцейські з`ясували, що між громадянками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла конфліктна ситуація. Зі слів ОСОБА_2 . ОСОБА_1 кричала, чіплялася до неї, порушувала громадський спокій (а. с. 16).
З відеозапису, долученого до матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 вчинила дії, за які передбачені відповідальність за ст. 173 КУпАП. На відеоматеріалі зафіксовано, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мав місце конфлікт через приміщення сараю загального користування.
Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що суд першої інстанції дав об`єктивну оцінку кожному доказу та належним чином проаналізував обставини, викладені у наведених вище доказах, взяв до уваги зміст пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , та свідків події - громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та дійшов правильного й обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини діяння, а саме те, що ОСОБА_1 вчинила конфлікт із громадянкою ОСОБА_2 , у зв`язку зі спором щодо приміщення сараю загального користування, свідчать про те, що ці діяння не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме: вчинення дрібного хуліганство, висловлювання нецензурною лайкою в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
У цьому контексті апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до диспозиції вказаної статті, дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Тобто, з диспозиції статті 173 КУпАП убачається, що об`єктом правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями.
Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також очевидною неповагою до моральних засад суспільства.
Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся через спір щодо приміщення сараю загального користування. Жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлювалась у бік ОСОБА_2 нецензурною лайкою у громадських місцях, образливо чіплялась до неї, або вчиняла інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, у матеріалах справи немає, що підтвердили у тому числі у своїх поясненнях свідки події, громадяни ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Будь-які інші докази, які б вказували на посягання громадського порядку та спокою громадян, при вчиненні правопорушення, у матеріалах справи відсутні.
З огляду на вищезазначене, апеляційний суд звертає увагу на те, що обставини вчинення адміністративного правопорушення повинні бути викладені у протоколі про адміністративне правопорушення чітко та коректно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.
Однак, обставини адміністративного правопорушення, на переконання апеляційного суду, викладені у протоколі відносно ОСОБА_1 не коректно, при цьому формулювання складу адміністративного правопорушення не відповідає змісту диспозиції ст.173 КУпАП.
Тому, доводи апеляційної скарги потерплої ОСОБА_2 про те, що у матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження того, що громадянка ОСОБА_1 на подвір`ї загального користування, тобто у громадському місці, розмовляла з ОСОБА_2 на підвищених тонах і на зауваження ОСОБА_2 припинити її сварити та висловлюватися на її адресу словами, які принижують честь та гідність, ОСОБА_1 не реагувала, чим, на переконання апелянтки, вчинила адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, з огляду на вищевказане, апеляційним судом відхиляються, адже такі жодним чином не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не є підставою для зміни чи скасування судового рішення.
Самостійно суд не вправі формулювати зміст вчиненого особою діяння та доповнювати суть висунутого особі обвинувачення з тим, щоб воно відповідало об`єктивній стороні певного правопорушення.
Отже, враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи і дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
За таких обставин апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова - без зміни.
Апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції, вказавши у своєму рішенні про відсутність будь - яких доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 вимог, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП, беззаперечно дійшов правильного та обґрунтованого рішення.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.
Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд, приймаючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_2 апеляційна скарга без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_2 , не з`явившись на розгляд справи, позбавила себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 листопада 2021 року, якою відносно ОСОБА_1 провадження у справі за ст. 173 КУпАП закрито, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН