Справа № 308/7392/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.08.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю ОСОБА_1 та представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/473/23 за апеляційною скаргою першого заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Козюберди В. В. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2023.
Цією постановою провадження у справі, щодо:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Бахмут Донецької області, водій фірми «Зубарев Транспорт Компані», мешканець АДРЕСА_1 , закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
Для проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».
Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 29.01.2022 через м/п «Ягодин - Дорогуск» Львівської митниці, ОСОБА_1 в режимі «тимчасового ввезення до 60 днів» було ввезено легковий автомобіль марки «VOLVO», моделі «XC90», державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3 , VIN - НОМЕР_4 та станом на 20.04.2023 транспортний засіб не вивезено за межі митної території України у термін, визначений законодавством.
Відповідно запису в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби ОСОБА_1 було оформлено зобов`язання про зворотне вивезення зазначеного транспортного засобу № UA205020/2022/1283 від 29.01.2022, в якому він зобов`язувався вивезти вищезазначений транспортний засіб у термін до 30.03.2022.
У своєму поясненні громадянин ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення автомобіля марки «VOLVO», моделі «XC90», державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3 , VIN - НОМЕР_4 в режимі «тимчасового ввезення до 60 днів» та повідомив, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану у нього нема можливості виїхати самостійно на своєму транспортному засобі.
Згідно мережі Інтернет сайту «mobile.de» вартість аналогічного/подібного транспортного засобу становить 4800 євро, що, згідно з курсом НБУ на 20.04.2023 становить 191844 грн 96 коп.
Таким чином, ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування, а саме: легкового автомобіля марки «VOLVO», моделі «XC90», державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3 , VIN - НОМЕР_4 , більше ніж на тридцять діб.
Його дії, кваліфіковано за ч. 6 ст. 481 МК України.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зазначав про те, що ОСОБА_1 09.03.2022, до закінчення встановленого строку тимчасово ввезення транспортного засобу, звертався до Волинської митниці із листом щодо неможливості виконання зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу у зв`язку із бойовими діями на території України. Окрім того, судом взято до уваги те, що ОСОБА_1 на момент складення протоколу не належав до категорій осіб, яким дозволено перетинати державний кордон у період дії воєнного стану відповідно до пункту 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57. Таким чином, на думку суду в ОСОБА_1 були перешкоди, які не надавали можливості до закінчення терміну вивезти автомобіль та в діях ОСОБА_1 відсутня вина, як обов`язковий елемент складу порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 481 МК України, зважаючи на дію форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), а саме військову агресію Російської Федерації проти України, масові обстріли, а також ведення бойових дій за місцем проживання ОСОБА_1 . Отже, у ОСОБА_1 не було умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, що виключає наявність в його діях складу правопорушення в цілому.
В апеляційній скарзі заступник начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Козюберда В. В. просить постанову суду від 13.06.2023 скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України з накладенням на нього стягнення відповідно до санкції вказаної статті. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами. Зазначає, що суд першої інстанції, не врахував того, що ОСОБА_1 29.01.2022 ввіз в режимі тимчасового ввезення до 60 днів автомобіль марки «VOLVO», моделі «XC90», державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3 , VIN - НОМЕР_4 , в якому він зобов`язувався вивезти вищезазначений транспортний засіб у термін до 30.03.2022. Станом на 20.04.2023 транспортний засіб за межі митної території не вивезено, документів, які підтверджують факт настання дії обставин непереборної сили ОСОБА_1 надано не було.
Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги митного органу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Приписами ст. 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митному органу для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України вказаних вимог закону дотримав.
Порушення митних правил, передбачене диспозицією ч. 6 ст. 481 МК України, полягає у перевищенні строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.
Відповідно ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Згідно ч. 2 ст. 108 МК України, строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.
З урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, про причини та підстави такої відмови (ч. 3 ст. 108 МК України).
За приписами ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин
громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
Згідно ч. 2 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.
Згідно ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Із матеріалів справи вбачається, що 29.01.2022 о 13 год 42 хв через м/п «Ягодин - Дорогуск» Львівської митниці громадянин України ОСОБА_1 в режимі «тимчасового ввезення до 60 днів» з метою особистого користування ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «VOLVO», моделі «XC90», державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3 , VIN - НОМЕР_4 . Термін тимчасово ввезення транспортного засобу закінчувався 30.03.2022.
У своїх пояснення ОСОБА_1 зазначив, що починаючи з листопада 2022 року він по роботі, як водій вантажного транспортного засобу, неодноразово перетинав державний кордон України через м/п «Ягодин» та «Рава Руська», на підтвердження чого надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_5 від 28.02.2018, разом з тим, протокол про порушення митних правил за фактом перевищення строку тимчасового ввезення легкового автомобіля марки «VOLVO», моделі «ХС90», державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3 , VIN - НОМЕР_4 , відносно нього жодного разу складено не було.
З листа заступника начальника Волинської митниці Державної митної служби України начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил від 29.05.2023 за № 7.3-28-08/6147/34 вбачається, що 29.01.2022 через пункт пропуску «Ягодин» для автомобільного сполучення митного поста «Ягодин» Волинської митниці громадянином України ОСОБА_1 відповідно до частини п`ятої статті 380 МК України в режимі тимчасового ввезення (до 60 днів) було ввезено легковий автомобіль марки «VOLVO», моделі «ХС90», державний реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3 , VIN - код НОМЕР_6 , під письмове зобов`язання про зворотне вивезення № UA205020/2022/1283 від 29.01.2022 у термін до 30.03.2022.
09.03.2022 тобто до закінчення терміну тимчасового ввезення згідно із зобов`язанням про зворотне вивезення № UА205020/2022/1283 від 29.01.2022, Волинською митницею отримано заяву громадянина ОСОБА_3 від 09.03.2022 про неможливість вивезення за межі митної території України транспортного засобу VOLVO ХС90, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN - код НОМЕР_4 , у зв`язку з бойовими діями на території України. Вказана заява внесена до автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» (вх.митниці - № 4733/7.3-08/40 від 10.03.2023).
У зв`язку із введенням в Україні правового режиму воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та на виконання вимог закону України «Про правовий режим воєнного стану» Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 (із змінами і доповненнями) визначено правила виїзду за межі України окремих категорій осіб. Загалом згідно з Правилами на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам-громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України.
У листі міститься посилання на положення ч. 1 ст. 460 МК України та зазначено, що враховуючи положення вищевказаних законодавчих та нормативно-правових актів, посадовими особами митного поста «Ягодин» під час проведення митного контролю у міжнародному автомобільному пункті пропуску «Ягодин» 17.10.2022, 29.12.2022, 25.01.2023 транспортного засобу з р.н. НОМЕР_1 -UA/ НОМЕР_7 , з використанням якого здійснювались міжнародні перевезення вантажів, стосовно водія вказаного автомобіля - громадянина України ОСОБА_3 - протокол про порушення митних правил за ознаками порушення митних правил, передбаченого частиною 6 статті 481 МК України, не складався.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що на момент введення воєнного стану він перебував у м. Бахмут Донецької області, де і знаходився його автомобіль, у зв`язку із чим не міг його вчасно вивезти та звертався із відповідною заявою до митного органу. Крім того, у зв`язку із недосягненням ним 60-річного віку він не може на даному автомобілі перетнути державний кордон України.
Згідно ч. 1 ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці.
При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.
Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Згідно п. 1 розділу VIII цього Порядку, підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили Порядку № 657, положення цього розділу застосовуються у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.
У п. 2 розділу VIII Порядку № 657 наведено визначення термінів, зокрема: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.
Пунктом 3 розділу VIII Порядку № 657 передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.
Відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
З аналізу зазначених вище норм вбачається, що застосування ч. 1 ст. 460 МК України можливе за наступних умов: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування найближчого митного органу про обставини події.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан. У подальшому період воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено, та триває на даний час.
Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 за № 2024/02.0-7.1, адресованому всім, кого це стосується, Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_4 09.03.2022 (до закінчення встановленого строку тимчасово ввезення транспортного засобу) звертався до Волинської митниці із листом щодо неможливості виконання зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу у зв`язку із бойовими діями на території України.
Окрім того, суддею обґрунтовано взято до уваги і те, що ОСОБА_1 на момент складення протоколу не належав до категорій осіб, яким дозволено перетинати державний кордон у період дії воєнного стану відповідно до пункту 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.
Таким чином, у ОСОБА_1 були перешкоди, які не надавали можливості до закінчення терміну вивезти автомобіль, ввезений ним ще до введення в Україні воєнного стану.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, через дію форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), а саме військову агресію Російської Федерації проти України, масовані обстріли, а також ведення активних бойових дій за місцем проживання ОСОБА_1 , останній не міг своєчасно вивезти транспортний засіб за межі митної території України, тому висновки митного органу щодо невжиття ОСОБА_1 заходів вчасного вивезення транспортного засобу за межі митної території України не відповідають обставинам справи та є необґрунтованими.
Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
При розгляді справи апеляційний суд враховує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
Аналізуючи вищевикладені обставини та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним у ст. 62 Конституції України, апеляційний суд вважає, що митним органом не було надано достовірних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 та його винуватість не доведена.
Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП та МК України, для з`ясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, відтак рішення суду про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає, а тому апеляційна скарга заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби України задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що митним органом не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Козюберди В. В. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2023 щодо ОСОБА_5 без змін.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя