Справа № 571/1392/23
Провадження № 3/571/656/2023

09 серпня 2023 року смт. Рокитне
Рокитнівський районний суд Рівненської області в особі судді Комзюк А.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП не встановлено, жительки АДРЕСА_1 , одруженої, на утриманні 3 неповнолітніх дітей, працюючої вчителем початкових класів Томашгородського ліцею №2, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

Згідно протоколу про адміністративне правопоушення Серія ВАВ №939514 від 13.07.2023, 13 липня 2023 року близько 17 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила відносно свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 ..
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що зі своєю сім`єю проживає у власному будинку, який знаходиться у подвір`ї батьків. Упродовж тривалого часу з батьками склалися неприязні відносини, в тому числі з приводу того, що батька ОСОБА_2 часто поводить себе неадекватно та погрожує фізичною розправою. 13.07.2023 близько 17 години її батько бігав по подвір`ю з ножем та погрожував її вбити, тому вона повідомила поліцію. Однак, по приїзду поліції склали протокол про адміністративне правопорушення відносно неї, оскільки батько вказаний факт заперечив, його пояснення підтримала мати, обоє вказали, що нібито вона погрожує їм фізичною розправою. Вважає, що протокол склали безпідставно, оскільки звернулася в поліцію за захистом, а за змістом протоколу стала винною. Просить прийняти рішення згідно закону.
Старший інспектор СРПП ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області Сич Т.В. повідомила, що 13 липня 2023 року на лінію 102 надійшло повідомлення ОСОБА_1 про вчинення її батьком ОСОБА_2 домашнього насильства відносно неї. По приїзді на місце події допитали батьків заявниці, які вказаний факт заперечили та вказали, що вона чинить психологічне насильство щодо них. Інших доказів, окім пояснень ОСОБА_2 та його дружини не має, тому дійшли до переконання, що діях ОСОБА_1 вбачалися дії психологічного характеру відносно батька ОСОБА_2 ..
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши протокол та додані до нього документи, оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.
Відповідальність за ст.173-2 КУпАП настає у разі умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
За змістом ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - домашнє насильство може буде вчинено лише у сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають на одному подвір`ї в різних будинках. За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно, користується повагою серед односельчан, що підтверджується характеристикою Рокитнівської селищної ради №1412 від 17.07.2023.
Разом з тим, матеріалали справи не містять будь яких доказів у підтвердження того, що ОСОБА_1 вчиняла домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_2 .. Як встановлено з пояснень поліцейського, що з 13.07.2023 та по дату розгляду адміністративного протоколу (09.08.2023) із заявами про вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 не звертався.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України.
Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч.1 ст. 173-2, п1. ч.1 ст.247, ст. ст.283, 284 КУпАП,
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Суддя А.Ф.Комзюк