Справа № 195/1081/23
ПОСТАНОВА
09.08.2023 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Скрипченко Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючого, пенсіонера, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , порушеної за ст.173 КУпАП, -
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 199936 від 13.07.2023 вбачається, що 13.07.2023 року близько 14.00 год. був виявлений факт вчинення гр-м ОСОБА_1 дрібного хуліганства за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в адресу малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину категорично заперечував. Наголошував, що працівники поліції склали протокол стосовно нього безпідставно, так як будь - яких дій, вказаних у протоколі, він не вчиняв.
В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 , який засвідчив суду, що він 13.07.2023 року о 14.00 год. знаходився за вищевказаною адресою, та став свідком того, як малолітні діти грубо висловлювалися нецензурною лайкою в адресу його сусіда гр-на ОСОБА_1 .
Гр-н ОСОБА_1 в адресу дітей не висловлювався грубою нецензурною лайкою.
Розглянувши та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та свідка ОСОБА_4 , дослідивши всі докази у їх сукупності, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.
Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив факт вчинення ним хуліганства і порушення громадського порядку.
Будь - яких інших доказів, крім даних протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи не міститься.
До матеріалів провадження не долучено достатню кількість належних і допустимих доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 дій, які посягнули на громадський порядок і спокій громадян. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі вищевказані обставини не підтверджує.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, - є місце його вчинення, до якого законодавець відніс громадські місця.
Поняття «громадські місця» визначено у Законі України від 22.09.2005 року №2899-IV «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», стаття 1 якого передбачає, що громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
У даній справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме висловлювався нецензурно в бік малолітніх, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі та характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року визначено, що при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства. Мотивом хуліганства є неповага до суспільства, однак причини вчинення таких дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість) чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки. Тобто з об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності, характеризується порушенням громадського порядку та має бути вчинено в громадському місці, а з суб`єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.
Велика Палата Верховного Суду в своїй Постанові від 03.07.2019 року справа №288/1158/16-к) зазначила таке: «15.За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства».
Отже, само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку встановленим законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
За таких обставин дії працівника поліції не можна вважати правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 7 КУпАП.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Оцінюючи надані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, що згідно п.1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.173, ст.ст. 276, 283, 284 КУпАП, суддя -
Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
Постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд.

Суддя : Д.М.Скрипченко