Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1283/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 29.04.1997 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_2 , пенсіонерки, жительки АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 845732 від 08.06.2023 року вбачається, що 08.06.2023 року, близько 17.00 год., в приміщенні магазину, в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 здійснювала торгівлю пивом та цигарками без отримання ліцензії на проведення виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, до суду надала письмову заяву, у якій просить розглядати справу без її участі у зв`язку з воєнним станом, вину не визнає, оскільки не здійснювала торгівлю іншим особам, просить суворо не карати.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За ч. 2 ст. 19 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону.

Частина 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визначає: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично і на власний ризик.

Стаття 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» містить перелік видів господарської діяльності, які потребують отримання ліцензії.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

За змістом ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , її вина у вчиненні правопорушення підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 845732 від 08.06.2023 року, який складений уповноваженою службовою особою Національної поліції та містить формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 08.06.2023 року згідно якого вона підтвердила обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 845732 від 08.06.2023 року;

- письмовим поясненням ОСОБА_2 від 08.06.2023 року, у якому він зазначає, що навпроти його будинку розташований магазин, у якому здійснює свою трудову діяльність ОСОБА_1 , яка займається реалізацією алкогольних напоїв за ціною 60 грн. за 0,5 л та цигарок за ціною 80 грн. за пачку, а також в даному магазині можливо придбати цигарки поштучно за 4 грн. Дані відомості йому відомі, оскільки він неодноразово купував цигарки та горілку в магазині ОСОБА_1 протягом 2023 року, у тому числі у травні-червні місяці 2023 року;

- письмовим поясненням ОСОБА_3 від 08.06.2023 року, у якому він зазначає, що по сусідству з його місцем проживання розташований магазин, який належить місцевій жительці ОСОБА_1 . За місцем своєї трудової діяльності ОСОБА_1 здійснює реалізацію спиртних напоїв , а саме горілки за ціною 60 грн. за 0,5 л, пива різних виробників та цигарок , при цьому цигарки реалізуються як пачками та і поштучно;

- письмовим поясненням ОСОБА_4 від 08.06.2023 року, у якому вона зазначає, що попросила свою матір підмінити її на роботі, оскільки були особисті питання. Про те, що реалізація цигарок та алкоголю заборонена їй було відомо заздалегідь;

- фотознімками вилучених предметів торгівлі та видаткових накладних.

Оцінюючи сукупність доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена з наведених вище обставин.

Таким чином, на думку суду, поза розумним сумнівом належними, допустимими і достатніми за своїм змістом доказами винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення доведена і її дії кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 164 КУпАП. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 суду не надала та у своїх письмових поясненнях підтвердила обставини викладені у фабулі протоколу серії ВАВ № 845732 від 08.06.2023 року.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

При обранні міри адміністративного стягнення враховується характер та обставини адміністративного правопорушення, його наслідки, дані про особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, тому суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та обрати їй адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією продукції, вилученої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 40-1, ч.1 ст.164, ст.ст. 283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з конфіскацією вилученої продукції, а саме: 3 пляшок пива «Жигулівське» об`ємом 1 л., 6 пляшок пива «Броварня № 1» об`ємом 2 л, 4 пачок цигарок «West» синій та 4 цигарок «West» червоний.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача (стандарт ІВАN) UA0006741, Отримувач ГУК в Житомирській області, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37976485, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л.В. Винар