КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника Пустового Б.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Пустового Б.В. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 10.07.2022 року о 01 год. 45 хв. по вул. Бережанська, 1 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, за згодою водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 7510» №ARMF-0332 за результатами проведення якого у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 2,11 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Пустовий Б.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2023 року та ухвалити нову постанову, якою провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та виконував функції водія, тобто є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також вказує, що в порушення вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП, ні зміст протоколу, ні опис матеріалів даної справи не містить відомостей про долучення до нього технічних засобів відеозапису, зокрема про тип носія інформації, обладнання, яким здійснювалася фіксація та/або відомостей про особи двох свідків, в присутності яких проводився огляд. Тобто на час надходження матеріалів справи до Оболонського районного суду м. Києва з УПП м. Києва вони не містили відеозапису події, що засвідчує факт правопорушення.

Крім того, із витребуваного судом від УПП м. Києва відеозапису з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у нерухомому стані, а ОСОБА_1 стояв віддалено від автомобіля, тобто не здійснював будь-яких дій щодо керування транспортним засобом.

Крім того, суд першої інстанції допустив процесуальні порушення, а саме не повідомив ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи та прийняв рішення без участі останнього, чим були порушені права ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Пустового Б.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені в апеляційній скарзі його захисника, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні ним п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №153859 від 10.07.2022 року (а.с. 2) складеним стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній, керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння; даними проведеного тесту за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» №ARMF-0332, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 2,11‰ (а.с. 3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), в якому ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного огляду, а також даними відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратора) працівника поліції (а.с. 5, 15), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна правова оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , який стверджував, що він не керував транспортним засобом, а тому у поліцейських не було підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і порушення ним пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим спростовуються доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

До того ж, доводи захисника Пустового Б.В., які викладені в апеляційній скарзі, вже були предметом перевірки суддею місцевого суду, який обґрунтовано не прийняв їх до уваги, пославшись на дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та дані зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений за порушення комендантської години, коли на місце пригоди під`їхав екіпаж патрульної поліції, ОСОБА_1 перебував поблизу автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить останньому на праві власності, при цьому інших осіб ні в автомобілі ні поруч з ним не було. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факт керування ним транспортним засобом та повідомив, що вживав алкогольні напої і на пропозицію поліцейського добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння саме як водій транспортного засобу.

Крім того, як вбачається з наявного у справі відеозапису, на місці події під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не повідомляв поліцейським про обставини, на які він посилається під час апеляційного розгляду, а саме те, що працівники поліції його не зупиняли, автомобіль був раніше припаркований на узбіччі, а коли під`їхали працівники поліції він стояв біля свого автомобіля.

Отже, вказаний відеозапис повністю підтверджує дані, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та спростовує доводи апеляційної скарги захисника Пустового Б.В. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і апелянтами не надано жодних даних на підтвердження цих обставин.

Крім того, дані зафіксовані на вказаному відеозаписі свідчать про те, що поліцейський діяв з чітким дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою визначено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Апеляційні доводи захисника про те, що суд першої інстанції не повідомив ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи та прийняв рішення без участі останнього, чим порушив права ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалами справи суд неодноразово повідомляв ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи щодо нього шляхом направлення відповідного SMS-повідомлення (а.с. 7,19, 22, 24, 28, 29) на номер телефону, який останній повідомив працівникам поліції при складанні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення і за клопотаннями ОСОБА_1 та його захисника розгляд справи неодноразово відкладався, що свідчить про те, що останній був обізнаний про розгляд судом даної справи стосовно нього. Крім того, під час винесення оскаржуваної постанови в судовому засіданні був присутній захисник Пустовий Б.В. з яким ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги, і який представляв інтереси ОСОБА_1 під час розгляду даної справи.

Інші доводи захисника, зокрема те, що на час надходження матеріалів справи до Оболонського районного суду м. Києва з УПП м. Києва вони не містили відеозапису події, що засвідчує факт правопорушення не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки цей стан було зафіксовано у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», а інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки, в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду справи не наведено.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 «а» Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2023 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Пустового Б.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа: №756/6645/22; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження: №33/824/2723/2023

Головуючий у І інстанції - Пономаренко А.А.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.