Справа № 345/2502/23
Провадження № 33/4808/549/23
Категорія ст. 126 ч.5 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Іваніва О.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою на постанову Калуського міськрайонного суду від 12 червня 2023 року ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 5 КУпАП і накладено штраф 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 26.05.2023 року о 19 год. 27 хв. в м. Калуш по вул. Мостиська керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом повторно протягом року, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.1а ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню. Повідомляє, що не був завчасно повідомлений про розгляд справи судом, через що не міг надати свої пояснення суду. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції не переконався в тому, чи оцінювані ним докази є належні та допустимі і чи ці докази підтверджують обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом при відсутності права керування таким транспортним засобом як вперше 27.07.2022 року так і вдруге 26.05.2023 року. Акцентує увагу на тому, що копія постанови, яка знаходиться в матеріалах справи про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 27.07.2022 року, яка зазначена в оскаржуваній постанові і яка лягла в основу для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 5 КУпАП не є копією з оригіналу, який вчинений відповідно до вимог Інструкції та ст. 283 КУпАП, тому такий письмовий доказ є недопустимий. Вказує на те, що суд зобов`язаний був переконатись у вчиненні ОСОБА_1 дій шляхом перевірки їх доказами, а не констатувати, що факт ознайомлення його з правами, що підтверджується власноручними підписами в протоколі про адміністративне правопорушення є переконливими доказами вчення ним адміністративного правопорушення. Зазначає, що не керував транспортним засобом в часі зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення 26.05.2023 року о 19 год. 27 хв., однак працівники поліції констатували, що ОСОБА_1 їхав цим транспортним засобом і його доводи проігнорували. Стверджує, що судом першої інстанції не враховано, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а саме що він керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Апеляційну скаргу було подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, в поважності пропуску строку зазначає, що повістки про виклик до суду не отримував, в розгляді справи судом першої інстанції участі не брав, підпис який знаходиться в повідомленні про вручення поштового відправлення візуально не схожий на підпис ОСОБА_1 , про що він звернувся в Калуський відділ поліції із заявою про вчинення підробки його підпису. Враховуючи наведені обставини, просить строку на апеляційне оскарження поновити, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження щодо нього у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Пропущений апелянтом апеляційний строк підлягає поновленню для забезпечення доступу особи до правосуддя в умовах воєнного стану, оскільки суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи він належним чином не повідомлявся, заперечив розпис про отримання судової повістки, що перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження про підтримання апеляції, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова суду в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

При цьому судом не взято до уваги, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Розгляд справи судом без участі ОСОБА_1 та його захисника є істотним порушенням його права на захист. Апелянт заперечив отримання судової повістки, підпис замість нього перевіряється у кримінальному провадженні.

Суд при розгляді справи, в порушення ст. 278 КУпАП, не перевірив правильність оформлення протоколу про адміністративне правопорушення і не врахував істотні порушення закону при його складанні. Суд не мав процесуального права розглядати справу через відсутність в протоколі кваліфікуючої ознаки «повторності» дій ОСОБА_1 . Вказівка суду на цю ознаку є перевищенням меж обвинувачення і порушенням його права на захист. Суд повинен був повернути справу для належного оформлення.

Крім того, суд в порушення правового принципу змагальності, самостійно долучив копію попередньої постанови суду, що є істотним процесуальним порушенням. При цьому немає даних чи вона має законну силу, чи не змінювалась чи не скасовувалась.

Апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції при складанні протоколу було істотно порушено конституційне право ОСОБА_1 на захист (ст. 59 Конституції України). Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 , що він підтвердив в апеляційній інстанції, не було роз`яснено і реально не забезпечено його право на присутність адвоката при складанні протоколу. На це порушення не звернув увагу суд. Вказане порушення є істотним процесуальним порушенням права ОСОБА_1 на захист і є безумовною підставою для скасування постанови суду і закриття справи.

Апеляційний суд не має процесуальних підстав для спростування доводів апелянта та його захисника про те, що не доведеним у цій справі є факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Про цю обставину немає жодних об`єктивних даних.

За наведених порушень справа щодо ОСОБА_1 підлягала б закриттю за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави. Тому враховуючи загальні принципи правосуддя та практику ЄСПЛ справу щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям справи на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.5 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Калуського міськрайонного суду від 12.06.2023 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький