Постанова

Іменем України

04.08.2023 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, за даними протоколу проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

01 вересня 2022 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №147792 від 20.08.2022р., 20.08.2022р. об 03 год. 30 хв. у місті Львові по вулиці Наукова 29 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Punto д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан сп"яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager ARLM-0380, результат позитивний 0,78%, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

З долученої до матеріалів адміністративної справи письмової заяви ОСОБА_1 вбачається, що правопорушник ознайомився з матеріалами 30 вересня 2022 року, про що свідчить його особистий підпис.

Справа на розгляді суду перебуває понад 11 місяців. За вказаний період неодноразово призначалися судові засідання, однак ОСОБА_1 на розгляд справи не прибуває.

В матеріалах адміністративної справи містяться заяви правопорушника ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності та письмові пояснення, в яких він просить слухати справу за його відсутності за наявними матеріалами справи, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає, оскільки не керував трансопртним засобом.

В судовому засіданні інспектор взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції Магурчак Роман Ігорович, який склав протокол про адміністраивне правопорушення, підтвердив обставини, викладені в протоколі, зазначив, що докази, зібрані в адміністративній справі, свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що згідно рапорту працівників ЛРУП №2 ОСОБА_1 в період комендантсьокї години керував транспортним засобом Fiat Punto д.н.з. НОМЕР_1 біля будинку №6 по вулиці Пулюя у місті Львові. На вимогу працівників поліції зупинитися жодним чином не реагував, натомість далі керував автомобілем. Зі слів ОСОБА_2 такий був помічений по вулиці Наукова 29 у місті Львові біля автомобіля Fiat Punto д.н.з. НОМЕР_1 . В подальшому до ОСОБА_1 та його автомобіля підійшли його товариші, котрі в подальшому спілкувалися з працівниками поліції.

В судовому засіданні слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Л/о Сегеді М.М. підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, надав аналогічні пояснення, викладені в долученому рапорті на ім"я начальника УПП у Л/о ДПП Р. Пилипенка, ствердив, що саме ОСОБА_1 20.08.2022р. об 03 год. 30 хв. у місті Львові з вулиці Пулюя до вулиці Наукова 29 здійснював керування транспортним засобом Fiat Punto д.н.з. НОМЕР_1 .

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП, а також з урахуванням принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявними матеріалами справи.

Суд вважає, що неявка правопорушника ОСОБА_1 в судове засідання, який повинен добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини, у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано, оскільки ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що виразились у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння.

В силу вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до письмового рапорту старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Л/о старшого лейтенанта поліції О. Тарасенка на ім"я начальника УПП у Л/о ДПП Р. Пилипенка, 20.08.2023р. близько 03 год. 30 хв. в ході здійснення патрулювання в складі наряду по охороні публічного порядку на адміністративній території м. Львова, а саме Франківського району по маршруту №5242, разом із слідчим ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Л/о Сегеді М.М., рухаючись по вулиці Пулюя у м. Львові неподалік будинку №6 було виявлено автомобіль марки "Фіат Пунто" чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 з порушенням комендантської години. Намагаючись зупинити вказаний автомобіль, водій не зупинився, та підрізавши поліцейський автомобіль з пришвидшенням почав рухатися в напрямку вулиці Наукової у місті Львові. Направившись за вказаним автомобілем, який почав зникати з поля зору, вони в"їхали в двори по вулиці Наукова у місті Львові. Під"їхавши до будинку №29 по вулиці Науковій, було виявлено вищезгаданий автомобіль, залишений відчиненим та без водія. Пройшовши між будинками, було виявлено водія ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп"яніння, про що було повідмолено працівників патрульної поліції. В момент руху вищевказаного автомобіля гр. ОСОБА_1 сидів за кермом та керував вказаним автомобілем.

В судовому засіданні переглянуто долучений слідчим ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Л/о Сегеді М.М. до матеріалів справи диск з відеозаписом. З переглянутого відео вбачається, що біля будинку №29 по вулиці Наукова у місті Львові 20.08.2022р. близько 03 год. 30 хв. раптово зупинився автомобіль, з якого вибігло двоє осіб та залишивши автомобіль порожнім побігли в сторону вулиці Наукова у місті Львові. Відразу за даним автомобілем під"їхав автомобіль працівників поліції.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини після перегляду відеозапису, суд вважає доведеним, що саме ОСОБА_1 20.08.2022р. близько 03 год. 30 хв. у місті Львові по вулиці Наукова 29 керував транспортним засобом Fiat Punto д.н.з. НОМЕР_1 .

В матеріалах справи відсутні будь - які докази, які спростовуюють дані обставини.

В судовому засіданні переглянуто долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом. З переглянутого відео вбачається, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було роз"яснено з яких причин йому пропонують пройти огляд на наявність чи відсутність стану алкогольного сп"яніння. На неодноразові вказівки працівників поліції як ОСОБА_1 , так і інші особи вступали в дискусію щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Ч.1 ст.62 Закону України «Про національну поліцію України» передбачено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Згідно до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 №1452/735 (надалі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

П.6 цієї Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

В матеріалах справи міститься роздруківка з приладу Alcotest 7510, Drager ARLM-0380, результат позитивний 0,78%.

В підтвердження даного результату в матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому відображено дані спеціального технічного засобу, на який проводився огляд та проба з кількісним показником наявності стану алкогольного сп"яніння.

Крім того, з долученого акту вбачається, що в графі "з результатами згоден" ОСОБА_1 поставив свій підпис.

Також в матеріалах адміністративної справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема, в КНП ЛОР "ЛОМЦП та ТУ", від 20 серпня 2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Відтак, суд вважає встановленим, що працівниками поліції повністю дотримано процедуру при оформленні матеріалів адміністративного протоколу з додатками, долученими до нього.

Докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 , ним не надані, не здобуті такі в ході розгляду адміністративних матеріалів.

В матеріалах адміністративної справи відсутні будь - які докази, які свідчать про те, що працівники поліції діяли в порушення вимог чинного законодавства, які визначають основні засади їх діяльності.

Неприбуття ОСОБА_1 , в судове засідання та ненадання пояснень чи доказів в спростування складених відносно нього адміністративних матеріалів, суд розцінює як спосіб його самозахисту, бажання уникнути відповідальності за скоєне.

Суд вважає встановленим, що вина правопорушника ОСОБА_1 доведена зібраними матеріалами справи, дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння кваліфіковані правильно.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України").

Приймаючи до уваги принцип «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований і у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального (адміністративного) правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» № 46477/99, Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 147792 від 20.08.2022р. та доданими до нього матеріалами, які безпосередньо перевірені судом.

Наведені вище докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

Суд вважає докази у справі логічними, взаємопов`язаними та такими, що у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Докази, які містяться в матеріалах справи та які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, відповідають критеріям належності та допустимості, і в своєму взаємозв`язку достатні для доведення того, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп"яніння, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, суд розцінює як спосіб його самозахисту, бажання уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

З урахуванням обставин справи, враховуючи особу винного, вважаю, що адміністративне стягнення слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 268, 283, 284 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, а також позбавити права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п"ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Суддя В. Кузь