Справа №591/6521/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції -
Номер провадження 23-з/816/32/23 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 серпня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши подання голови Зарічного районного суду м. Суми Клімашевської І. В. від 04.08.2023 щодо вирішення питання про підсудність справи про адміністративне правопорушення № 591/6521/23 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

До Сумського апеляційного суду надійшло подання голови Зарічного районного суду м. Суми Клімашевської І. В. щодо вирішення питання про підсудність справи про адміністративне правопорушення № 591/6521/23 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке обгрунтовано тим, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення місцем його вчинення є адреса: Сумська область, Сумський район, траса Т-1909, блокпост Тімірязівка, що територіально не відноситься до юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи подання, апеляційний суд вважає, що подання голови суду підлягає задоволенню з таких підстав.

За загальним правилом справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ст. 276 КУпАП).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 059593 від 22.07.2023, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , вбачається, що місцем його вчинення є адреса: Сумська область, Сумський район, траса Т-1909, блокпост Тімірязівка, що територіально не відноситься до юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми.

Відповідно ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. При цьому чинні процесуальні норми КУпАП безпосередньо не містять положень щодо підстав і порядку зміни територіальної підсудності справ про вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, ніж встановлених у ч. 3 ст. 257 КУпАП.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при визначенні підсудності протоколу про адміністративне правопорушення, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Нормами, про які йдеться мова у КПК є: ст. 7, 21, які визначають, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону; ст. 34, згідно якої провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується судом апеляційної інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне направити справу відносно ОСОБА_1 на розгляд іншого місцевого суду у межах територіальної юрисдикції апеляційного суду.

постановив:

Подання голови Зарічного районного суду м. Суми КЛІМАШЕВСЬКОЇ І. В. задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення № 591/6521/23 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП направити на розгляд до Сумського районного суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов