КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника Горячих В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 15.01.2023 року о 00 год. 55 хв. на пл. Перемоги, 1 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, який від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2023 року, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, оскільки суд розглянув справу без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

При цьому зазначає, що працівники поліції не зупиняли його під час руху, коли до нього звернулися поліцейські він не перебував в автомобілі, який знаходився в нерухомому стані із заглушеним двигуном, тобто він не керував транспортним засобом, а тому вимога поліцейських пройти медичний огляд на стан сп`яніння була безпідставною та незаконною. При цьому, він не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Також вказує, що при оформленні стосовно нього адміністративних матеріалів поліцейські не роз`яснили йому права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що позбавило його можливості скористатися правовою допомогою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі йому не надавали і про можливість пройти такий огляд самостійно не повідомляли.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №465228 від 15.01.2023 року (а.с. 1), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей розширені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, при цьому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння, в якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння виявлені поліцейським (а.с. 3); розпискою гр. ОСОБА_2 (а.с. 2), який підтвердив факт залишення на зберігання транспортного засобу «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Житомир, просп. Миру, 47 та зобов`язався не передавати керування вказаним автомобілем ОСОБА_1 протягом 24 годин, що підтверджує факт його відсторонення від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 4а), які підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог пункту 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , який стверджував, що він не керував транспортним засобом, а тому у поліцейських не було підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і порушення ним пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, чим спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність події та складу даного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 4а), поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, посилаючись на наявність у нього ознак такого стану, та роз`яснив останньому порядок проходження такого огляду та наслідки відмови від огляду. Під час тривалого спілкування з працівниками поліції на місці події перебував ОСОБА_1 та його товариші (2-3 особи), при цьому ні ОСОБА_1 ні його товариші не заперечували факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 . Крім того, особа на ім`я ОСОБА_3 повідомив поліцейському, що попросив ОСОБА_1 відвезти їх до м. Житомира.

Згідно даного відеозапису, на місці події під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не повідомляв поліцейським про обставини, на які він посилається під час апеляційного розгляду, а саме те, що працівники поліції не зупиняли його під час руху, коли до нього звернулися поліцейські він не перебував в автомобілі, який знаходився в нерухомому стані із заглушеним двигуном, тобто він не керував транспортним засобом.

Отже, вказаний відеозапис повністю підтверджує дані, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що при оформленні стосовно нього адміністративних матеріалів поліцейські не роз`яснили йому права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, що останній засвідчив у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, а твердження апелянта про те, що він не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є необґрунтованими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього був складений не за керування транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а саме за порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на ту обставину, що направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі йому не надавали і про можливість пройти такий огляд самостійно не повідомляли, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки приписами пункту 9 Розділу ІІ Інструкції встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, діючим законодавством не передбачено самостійного проходження огляду на стан сп`яніння.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа №761/5160/23; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження № 33/824/2599/2023

Головуючий у І інстанції - Мєлєшак О.В.

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.