Справа №705/790/23
3/705/603/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2023 Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД №2 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №185077 від 28.01.2023, ОСОБА_1 28.01.2023 року о 09 годині 00 хвилин на 556 км а/д М-30 Стрий-Т-К-Знам`янка керував автомобілем ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, проходити тест на алкоголь приладом Драгер 6810 та їхати в медичний заклад для встановлення ступеню алкогольного сп`яніння відмовився на відеозйомку нагрудної камери №103. Своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає оскільки докази, додані до протоколу поліцейськими, зібрані з порушенням закону та є сфабрикованими з огляду на наступне. Так, згідно з файлами відеозапису, що доданий до адмінпротоколу, факт його відмови від проходження алкотесту та керування авто зафіксовано у різні періоди часу та така відеофіксація не є безперервною, так як така зйомка була проведена з порушеннями закону та під його примусом.

З змісту відеозапису вбачається, що він пояснив працівникам поліції, що рухався з сторони м.Черкаси до м.Умань та не зупинився на вимогу знаку «Стоп Контроль», що розташований при в`їзді на кільце зі сторони м.Черкаси. Натомість, як свідчить інший відеозапис, він рухається в м.Умань в сторону м.Черкаси та в зоні його зупинки працівниками нацполіції немає жодного знаку «Стоп Контроль». На іншому відео він виходить з автомобіля та знизує плечами, а про його зупинку жоден поліцейський не коментує, не зазначає причини зупинки та інше, тобто, що означене відео і підтверджує пояснення ОСОБА_2 про порушення порядку оформлення поліцейським протоколу та матеріалів справи, а отже породжує розумні сумніви, які слід дослідити достовірно, для встановлення всіх обставин справи.

Насправді 28 січня 2023 року він зі своїм батьком на авто рухався з м.Черкаси в м.Умань в справах, на під`їзді до кільцевого руху вже поблизу м.Умань був зупинений працівниками поліції, бо він не повністю зупинився поблизу знаку «Стоп Контроль» на в`їзді до кільцевого руху. Після цього працівники поліції склали адміністративний протокол за порушення вимоги знаку дорожнього руху про обов`язкову зупинку. Поліцейські погрожували, що складуть протокол за алкогольне сп`яніння відносно ОСОБА_1 та заберуть автомобіль, бо в них є такі повноваження. Коли він почав заперечувати, то йому запропонували скласти акт про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, через це він з`їхав з попереднього місця зупинки і став там, де йому сказав поліцейський.

Вважає такі дії працівників поліції незаконними, протокол складений з порушенням норм законодавстава і тому просить провадження у справі закрити, в зв`язку з відсутністю у його діях події та складу правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 28 січня 2023 року він разом із сином їхав в авто та на в`їзді до м.Умані їх зупинили працівники поліції, з якими у сина виникла конфліктна ситуація через порушення ПДР. В подальшому, з метою уникнення конфлікту та побоюючись, що поліцейські можуть конфіскувати авто, син виконав вимоги поліцейських та їх відпустили. В цілому свідок підтвердив ті самі обставини, що були зазначені ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши особу, що притягується до відповідальності, пояснення свідка, дослідивши письмові та інші матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 p. №1103 (далі Порядок).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з вимогами п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох

свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Положеннями ч.2 ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, зокрема на працівників органів внутрішніх справ (національної поліції).

При ознайомленні з матеріалами справи суддею встановлено, що протокол та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений працівником поліції з порушеннями вимог ст. ст. 251, 256, 266 КУпАП, викладені в протоколі обставини не підтверджені належними доказами, що викликає сумніви у правомірності протоколу з огляду на наступне.

На підтвердження подій, що мали місце 28.01.2023 на 556 км а/д М-30 Стрий-Т-К-Знам`янка за участю автомобіля ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , до протоколу додано відеозапис.

Під час огляду диску з відеозаписом судом встановлено, що наявні 2 відеозаписи, здійснені працівниками поліції, не є безперечними, обставини, які містяться на диску та викладені в протоколі не співпадають та не узгоджуються між собою в цілому.

Так, на відеозапису зупинки ТЗ під керуванням ОСОБА_1 відсутні відомості про наявність знаку «Стоп» та будь-яка фіксація порушення правил ПДР, після зупинку ТЗ запис переривається без жодних пояснень поліцейського щодо причини зупинки та необхідності проходження водієм огляду на стан сп`яніння. При цьому інший відеозапис містить фіксацію пояснень ОСОБА_1 щодо порушення ним ПДР, що узгоджується з наданими останнім поясненнями в суді.

Крім того, до матеріалів справи не додано будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в протоколі, зокрема пояснень свідків тощо, які б могли підтвердити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом не береться до уваги доданий до протоколу відеозапис з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 (далі Інструкція 1026), передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції 1026 передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

За таких обставин суддя враховує, що належних та допустимих доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його подальшої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння матеріали справи не містять.

Таким чином, за наявності вказаних недоліків та суперечностей, які містяться в матеріалах справи та є взаємовиключними, суд приходить до висновку, що працівниками поліції були допущені порушення порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливлює притягнення особи до відповідальності. Доказів спростування встановлених в судовому засіданні обставин до суду не надано.

Оскільки порядок здійснення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, тому такий огляд вважається недійсним.

Слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вищевказані положення закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки до протоколу не надано достатніх об`єктивних та безсторонніх доказів, які б дозволили суду на підставі ст.252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Крім того, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає недоведеним.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294 та п.1 ст.247 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р.В. Піньковський