Справа № 169/627/23
Провадження № 3/169/400/23
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2023 року смт Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Ковальчук О.В.,

За участю секретаря судового засідання Гаврилюк Н.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Турійськ) Ковельського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , відпустка по догляду за дитиною,

За ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

28.05.2023 року о 06-45 годині на автодорозі Р-15 в смт. Турійськ по вул.. Володимирській, керувала транспортним засобом BMW номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на головну дорогу із заправ очної станції WOG, не надала перевагу в русі транспортному засобу КІА номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по головній дорозі. В наслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності свою провинну не визнала повністю, пояснила, що того дня після 6 години вона заїхала на заправку WOG, коли виїжджала з неї, подивилась на дорогу, побачила автомобіль, вирішила, що автомобіль ще далеко, тому виконала маневр і відчула удар в заднє колесо. Автомобіль був на проїжджій частині. Зі схемою ДТП не згодна. Вважає, що водій автомобіля КІА порушив швидкісний режим, тому і сталось ДТП.

Потерпілий ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснив, що їхав того дня о 6-45 з с. Соловичі в бік смт. Турійськ, побачив автомобіль BMW, який робив маневр, спочатку виїхав на проїжджу частину дороги, потім завернув, а потім знову виїхав. Я намагався уникнути зіткнення, тому виїхав на смугу зустрічного руху, однак там їхав маршрутний автобус, тому уникнути зіткнення не вдалось. Швидкість не порушував, вважав, що ДТП сталось з вини водія BMW.

Свідок ОСОБА_3 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що перебував разом зі своєю дружиною в автомобілі . автомобіль КІА бачили, але він був далеко, тому почали виїжджати і відчули удар, дитина в автомобілі почала плакати. Автомобіль КІА проїхав мимо і поїхав далі з відірваним колесом. В їхнього авто також пошкодилось колесо. Зазначив, що водій КІА перевищував швидкість, бо його авто протягнуло більше 40 метрів, його швидкість була більше 100 км/год.

Свідок ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що він був у складі групи, яка виїжджала на місце ДТП та складав схему ДТП. У схемі не зазначено місце зіткнення, оскільки не можливо було його встановити, бо автомобілі роз`їхались і на місці ДТП явного місця удару видно не було.

Свідок ОСОБА_5 допитаний в судовому засіданні пояснив, що він був в складі групи,яка виїхала на місце ДТП. Схема складалась в присутності обох водіїв і робились заміри. На ОСОБА_1 склав протокол про адміністративне правопорушення.

Вислухавши пояснення учасників справи та свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Так, стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 ПДР вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України:

головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1 - 1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної;

дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість;

перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території;

прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Відповідно до п.10.2. Правил дорожнього руху України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Матеріалами справи об`єктивно було підтверджено, що водій ОСОБА_1 виїжджаючи з прилеглої території, повинна була надати дорогу всім транспортним засобам, які рухались по головній дорозі в обох напрямках та впевнитись, що це буде безпечним та не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, тобто повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 1.5, 10.2 ПДР.

Крім того, судом було встановлено, що під час надання письмових пояснень працівникам патрульної поліції, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що бачила транспортний засіб, що рухався, але вважала, що він ще далеко.

Підтвердження, що водій ОСОБА_6 перевищував встановлену швидкість руху на даній ділянці дороги в судовому засіданні не встановлено.

Від призначення автотехнічної експертизи учасники справи відмовились.

Під час розгляду адміністративного правопорушення, предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - причинного зв`язку між допущеними учасниками дорожнього руху порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідками.

Суд враховує положення пункту 1.4 ПДР, згідно з якими кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила. Отже, ОСОБА_2 , рухаючись по проїзній частині, маючи перевагу перед транспортними засобами, які виїжджають на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, був вправі розраховувати, що водій ОСОБА_1 , яка виїжджала з прилеглої території на дорогу, виконає вимоги ПДР і дасть дорогу автомобілю.

Суд зазначає, що в причинному зв`язку з наслідками визнаються порушення правил безпеки руху з боку того водія, який створив аварійну ситуацію.

Небезпека для водія ОСОБА_2 виникла з моменту руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , яка виїжджаючи з прилеглої території не надала дорогу транспортним засобам, які рухались по головній дорозі та не впевнилась що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями, які виразились у порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ст. 124 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суд дійшов висновку про необхідність притягнення порушника до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції статті.

Так ст. 124 КУпАП тягне за собою накладення штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", розмір судового збору у справах про адміністративні правопорушення встановлено в сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 17, 24, 33, 34, 35, 40-1, 130, 221, 283, 284 КпАП України,-

постановив :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Ковальчук