ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1788/23 Справа № 204/6952/23 Суддя у 1-й інстанції - Юшков М. М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Сакуна Віталія Анатолійовича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

У постанові суду зазначено, що 29 квітня 2023 року близько 22:20 в м.Покровську по вул. Прокоф`єва в районі буд.285, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ-2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, був відсторонений від керування, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2023 року та просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що з наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не пропонувалося пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння та від його проходження він не відмовлявся. Крім того, з відеофайлу вбачається, що ОСОБА_1 перебуває із червоною рідиною на обличчі, яка з`явилася в нього після застосування до нього тілесних ушкоджень з боку поліцейського та застосування спеціальних засобів для затримання.

Вважає, що протокол затримання не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки у протоколі не зазначено, що у ОСОБА_1 були виявлені тілесні ушкодження, які зафіксовані відеозаписом, не вказані зауваження ОСОБА_1 , які він оголошував на відеозапис усно, а також зазначені поняті, які були відсутні фактично, та не зафіксовані відеозаписом. При цьому, суд першої інстанції не викликав цих понятих, безпідставно проігнорувавши клопотання про виклик свідків.

Крім того, під час складання протоколів ОСОБА_1 не було забезпечено захисником із Центру з надання безоплатної правової допомоги, не роз`яснено йому прав, не надано медичної допомоги, хоча він її потребував, а також безпідставно застосовано заходи впливу та тимчасово відібрано його особисту річ телефон.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також вимоги ст.ст.3,19,28,29 Конституції України, ст.ст. 6,7,8,29,30,31,42-46 ЗУ Про Національну поліцію, ст.ст.260-261 КУпАП, сторона захисту вважає, що поліцейські, маючи спеціальні звання, вчинили передбачене КК України суспільно-небезпечне діяння, а саме грубо порушили встановлений порядок адміністративного затримання особи, чим вчинили дії, виконання яких дозволяється тільки з додержанням особливого порядку, за відсутності цих умов.

Таким чином, апелянт стверджує, що порушення допущені поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 свідчать про недотримання порядку його проведення, а тому, на підставі ч.5 ст.266 КУпАП результати такого огляду повинні бути визнані недійсними, що в свою чергу свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання апеляційної інстанції захисник Сакун В.А. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та часу судового розгляду, про прични своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №022102 від 29.04.2023 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмові пояснення ОСОБА_2 ; рапорт співробітника поліції; копію протоколу про адміністративне затримання; копію постанови про накладення адміністративного стягнення та диск з відеозаписами.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №022102 від 29.04.2023 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 29 квітня 2023 року о 22:20 год. в м. Покровську по вул. Прокоф`єва в районі буд.285, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру DRAGER 6810 або у Покровському наркологічному диспансері відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру 3876 моАН00011. Відповідно до ст.266 КУпАП від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено 29.04.2023 р. відмовляюсь. Крім того, зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено про місце і час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.04.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 було виписано направлення до Покровського наркологічного диспансеру для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак від проходження огляду він відмовився (а.с.3).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 29.04.2023 року вбачається, що в неї є т/з ВАЗ2106 д.н. НОМЕР_1 . 29.04.2023 року її племінник ОСОБА_3 взяв у користування вказаний т/з та поїхав до свого знайомого ОСОБА_1 . Близько 20-00 години її повідомили, що т/з залишився біля двору ОСОБА_1 , а племінник пішов додому. Так як вона не хотіла, щоб авто стояло на вулиці, вона пішла до ОСОБА_1 та попросила його відвезти авто до її дому. Близько 22-20 години по вул. Прокоф`єва, 285, вони були зупинені працівниками поліції. При перевірці документів стало відомо, що у ОСОБА_1 відсутній реєстраційний талон на т/з та він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 почав вести себе агресивно, через що на нього були одягнуті кайданки та було доставлено до Покровського РУП для складання адмінматеріалів. Фізична сила працівниками поліції до ОСОБА_1 не застосовувалася (а.с.5).

Згідно рапорту поліцейського ВРПП ГУНП в Донецькій області Мурого С.П. від 29.04.2023 року, вбачається, що він, спільно із ст. лейтенантом поліції ОСОБА_5 , заступили в добове чергування в складі ВРПП Покровського РУП та в ході патрулювання було зупинено т/з ВАЗ2106 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час бесіди з останнім було виявлено склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, після чого, під час бесіди з останнім його було доставлено до Покровського РУП для складання адміністративних матеріалів, у зв`язку з агресивною поведінкою та відповідно до ст.45 ЗУ Про Національну поліцію застосовано кайданки. Після доставлення ОСОБА_1 до приміщення Покровського РУП було складено протокол серії АА199620 про адміністративне затримання, про що повідомлено безоплатну правову допомогу. Під час спілкування з оператором безоплатної правової допомоги з громадянкою ОСОБА_6 із застосуванням засобів бодікамери 3876 та АН00011 громадянин ОСОБА_1 від правової допомоги відмовився та забажав захищати себе самостійно. Після чого на останнього було складено адміністративні матеріали за ч.1 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП. Під час доставлення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень йому ніхто не завдавав (а.с.7).

Згідно копії протоколу АА №199620 від 29.04.2023 року про адміністративне затримання за ч.1 ст.126 КУпАП громадянина ОСОБА_1 було затримано 29.04.2023 року о 21-30 годині для припинення адміністративного правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення та доставлено до службового приміщення Покровського РУП ГУНП в Донецькій області (а.с.8).

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №727490 від 29.04.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозаписи, які містяться у 10 файлах на одному DVD-R диску, долученому до матеріалів справи (а.с.4).

Так, з відеофайлу ОСОБА_1 1 (момент руху)» з боді-камери працівників патрульної поліції, тривалістю 00:00:00 00:01:05, вбачається, як на зустріч службовому автомобілю патрульної поліції по дорозі рухався автомобіль ВАЗ 2106, а позаду нього ще один автомобіль сірого кольору. Після чого, поліцейські за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів подали водіям сигнал для зупинки транспортних засобів.

З відеофайлу Коваль 4» тривалістю 00:00:00 00:03:30, вбачається, що після зупинки вищевказаних транспортних засобів, працівник поліції підійшов до автомобілю ВАЗ2106, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який на запитання поліцейського повідомив, що транспортний засіб не його, а він просто відвозить жінку, яка сиділа поряд на передньому пасажирському сидінні, після чого надав посвідчення водія, а свідоцтво про реєстрацію належного їй транспортного засобу пасажирка знайти у себе не змогла. Далі поліцейський взяв до своїх рук належний ОСОБА_1 мобільний телефон для перевірки водія та транспортного засобу в базі даних. Після чого ОСОБА_1 , на запитання поліцейського повідомив, що так пізно їде у зв`язку з тим, що бабушка попрохала його відігнати належний їй автомобіль до неї додому, оскільки її племінник пішов додому, він працює на автобазі ОСОБА_7 автослюсарем та якщо чесно, то випивав. В цей час бабуся, яка була пасажиром автомобіля, просила вибачення у поліцейських та прохала відпустити їх додому, на що поліцейськими було сказано, що просити вибачення ні за що, а за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність, у зв`язку з чим на водія буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Вказані слова не сподобалися ОСОБА_1 та він почав вимагати від поліцейських віддати його мобільний телефон, на що вони вказали, що зараз віддадуть, треба трішки зачекати, але перед цим їм необхідно перевірити документи, так як в нього дія відкрита на телефоні, на що ОСОБА_1 схопив боді-камеру поліцейського та відірвав її.

З відеофайлу Коваль 5» тривалістю 00:00:00 00:13:56, вбачається, що у зв`язку вищевказаною поведінкою ОСОБА_1 працівниками поліції відносно нього було застосовано спеціальні засоби кайданки для припинення його протиправної поведінки, після чого запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 спочатку погодився, а потім почав стверджувати, що за кермом він не їхав та вимагав надати відеофіксацію керування ним транспортним засобом, що було зроблено поліцейськими.

Потім поліцейський ще раз запропонував ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу Драгер Алкотест на що він відповів відмовою, а також відмовився проїхати до Покровського наркологічного диспансеру для проходження медичного огляду. Після чого, ОСОБА_1 було роз`яснено відповідальність за відмову від проходження огляду та повідомлено, що відносно нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, який буде направлено на розгляд до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, а також протокол за злісну непокору працівникам поліції та протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Потім повідомлено, що для складання протоколів про адміністративні правопорушення їм необхідно переміститися до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

З відеофайлу Коваль 2» тривалістю 00:00:00 00:01:10, вбачається, як дружина ОСОБА_1 звинувачує пасажира автомобіля бабусю ОСОБА_2 в тому, що це вона змусила її чоловіка відвезти її на автомобілі та взагалі не розуміє наслідків, які їм тепер загрожують. В цей час ОСОБА_1 , який перебуває в кайданках та має на обличчі кров, працівник патрульної поліції повідомляє, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за злісну непокору працівникам поліції, після чого пропонує пройти огляд за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 відреагував дуже нервово та почав стверджувати, що за кермом він не перебував та працівники поліції безпідставно застосували відносно нього фізичну силу (розбили обличчя).

Подальшою відеозйомкою зафіксовано, як працівники поліції в приміщенні Покровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області складають відносно ОСОБА_1 протокол затримання, а також протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП, після чого ОСОБА_1 в повному обсязі було ознайомлено з їх змістами, роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та надано на підписи вказані протоколи.

Крім того, зафіксовано, як під час складення вищевказаних протоколів ОСОБА_1 по телефону розмовляє з оператором Центру безоплатної вторинної правової допомоги, а один з працівників поліції поставив йому запитання чи потрібен йому захисник з правової допомоги, чи є в нього свій захисник чи можливо він буде захищати себе самостійно, на що ОСОБА_1 відповів, що буде захищати себе самостійно.

Отже зазначені на вказаних відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження апелянта про те, що працівниками патрульної поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, не було забезпечено захисником під час адміністративного затримання, а також не роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП,

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а лише оспорює законність адміністративного затримання ОСОБА_1 та порушення його права на захист при адміністративному затриманні.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2023 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Водночас, доводи апеляційної скарги сторони захисту про незаконність адміністративного затримання ОСОБА_1 та завдання йому тілесних ушкоджень, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки не є предметом розгляду в рамках даної справи про адміністративне правопорушення та підлягають перевірці в порядку кримінального судочинства.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, захисник оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Сакуна В.А. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Сакуна Віталія Анатолійовича - залишити без задоволення, а постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО