Справа № 359/5625/23
Провадження № 3/359/2844/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Левченко А.В., розглянувши за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого в ТОВ "Сільпо-Фут", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 443997, 10 червня 2023 року о 06 год. 41 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Київський шлях, 6, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога КНП «ББЛІЛ», що підтверджується висновком № 327. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. "а" 2.9 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно в день події він керував автомобілем марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2 , в Бориспіль Київської області по вул. Київський шлях, 6, де його зупинили співробітники патрульної поліції. За фактом пред`явлення на вимогу інспектора документів, останнім було повідомлено припущення про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Потім працівники поліції відразу запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, не повідомляючи будь-яких підстав. Він запитав у працівників поліції для чого це потрібно, оскільки будь-яких алкогольних напоїв не вживав, на що поліцейські повідомили, що він може не проходити огляд, так як це його право. Оскільки він не вживав алкогольних напоїв, то погодився його пройти. При цьому, поліцейські навіть не пояснили йому ні процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ні наслідки його проходження. Пройшовши тест, він показав позитивний результат, що його здивувало, і він був не згоден із результатами "Драгера". Потім працівники поліції запропонували проїхати йому до медичного закладу, на що він відразу погодився. В медичному закладі йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою відбору зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, не проведено лабораторного дослідження, а сказали лише, що він буде проходити огляд знову за допомогою алкотестера "Драгер", незважаючи на його незгоду з результатом "Драгера" на місці зупинки, та те, що він бажав пройти саме лабораторне дослідження. За результатами такого огляду лікар написав висновок, що він перебуває у стані сп`яніння, і після цього відносно нього склали протокол. Він вважає, що відносно нього беззаперечно була порушена процедура складання протоколу, оскільки йому не було надано можливості проходження огляду у медичному закладі за допомогою відбору зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, що він і бажав зробити, оскільки із результатами "Драгер" він був категорично не згоден, і поїхав до лікарні саме для здачі аналізу, а не повторного проходження "Драгер". У зв`язку з чим, просив суд закрити дану справу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також відеозаписом.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно з п.п. "а" п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, у п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3, 4 розділу І Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Разом з тим, поліцейським до матеріалів справи не додано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

При цьому, слід зазначити, що лише чітке дотримання вказаної вище процедури, зокрема проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Враховуючи викладене, для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, обов`язковими для доведення у своєму взаємозв`язку та сукупності підлягають наступні обставини: законність вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння; дотримання процедурного (процесуального) порядку проходження огляду на стан сп`яніння; а також факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом.

В разі недоведеності будь-якої з вищевказаних обставин в діях особи не може бути встановлено склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, у якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 443997 від 10.06.2023; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 327 від 10.06.2023 р., відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.06.2023 р., рапорт поліцейського.

Також, в ході судового розгляду справи був переглянутий диск з відеозаписами, який був доданий до протоколу. На вказаному диску містяться файли з відеозаписами події. Водночас на цьому відео зафіксовано лише місце і час зупинки транспортного засобу, яким керував водій ОСОБА_1 . Однак, ні із даних відеозаписів, ні з матеріалів справи, не вбачається яким чином співробітник патрульної поліції встановив наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

На відеозаписі взагалі не зафіксовано спілкування працівників патрульної поліції із водієм ОСОБА_1 на місці зупинки, так само не зафіксовано, які саме у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`янінні, та у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

Це в свою чергу свідчить про те, що вищезазначені вимоги порядку проходження огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені, тобто порушено процедуру зазначених в законі дій працівниками поліції, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ є порушенням права на захист. Достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння у поліцейських не було, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на проходження медичного огляду вписані ознаки, які не підтверджуються жодними доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що пояснення, надані ОСОБА_1 щодо того, що поліцейські не вчиняли жодних дій, щодо виявлення у нього можливих ознак алкогольного сп`яніння, заслуговують на увагу, оскільки будь-яких доказів, які би спростували ці твердження до суду надано не було.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, тому суддя вважає, що при розгляді справи не доведено, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та які саме.

Ці обставини вказують на незаконність вимоги поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, оскільки лише при наявності у особи, яка керувала транспортним засобом ознак сп`яніння, останній повинен на вимогу останнього пройти відповідний огляд.

Також у судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що з результатами алкотестера "Драгер" та висновком лікаря, складеного за результатами проходження знову алкотестера "Драгер", він був категорично не згоден, оскільки не вживав будь-яких алкогольних напоїв та бажав пройти огляд у лікарні, саме за допомогою відбору зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, про що неодноразово наголошував, однак йому не було надано такої можливості.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем в медичному закладі за допомогою алкотестера "Драгер". Також як вбачається із відеозапису ОСОБА_1 навіть не роз`яснювався порядок проходження медичного огляду за допомогою відбору зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, будь-яке лабораторне дослідження біологічного матеріалу не проводилося, та біологічний матеріал не відбирався. Прибувши до лікарні працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що він буде знову проходити алкотестер "Драгер",

Проте дані, які отримані в результаті тестування, є лише попереднім якісним результатом. Для отримання заключного результату необхідно проводити лабораторні дослідження. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Зразки, які показали позитивний результат, повинні бути підтверджені більш специфічним методом.

Зокрема, в п. 10 Розділу III Інструкції передбачено, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів, що не було дотримано медичною установою, де проводився огляд. Порядок збереження та транспортування ємностей визначений п. 11 Розділу III цієї Інструкції.

В порушення вимог пунктів 12, 13 вищевказаної Інструкції у водія не відбиралися для дослідження біологічного середовища зразки сечі, кров, слина чи змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, хоча він на цьому наполягав, не погоджуючись з результатами проведеного алкотестера "Драгер". Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не було надано можливості здати зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження, що прямо передбачено п.п. 12, 13 Інструкції, тобто лікарем закладу охорони здоров`я не було дотримано передбаченої законом процедури, лабораторні дослідження біологічного середовища на визначення стану алкогольного сп`яніння не проводились, а тому такий огляд вважається недійсним.

Крім того, з доданого до протоколу відеозапису не вбачається, щоб ОСОБА_1 відмовлявся від надання зразка біологічного середовища для проведення саме лабораторного дослідження, а також не встановлено обставин, які перешкоджали відібрати зразок біологічного середовища та провести необхідні лабораторні дослідження.

Таким чином, даний відеозапис жодним чином не спростовує тверджень ОСОБА_1 про те, що останній бажав, щоб у нього було відібрано біологічні зразки для проведення лабораторного дослідження, однак останньому не було надано такої можливості.

Також відповідно до п. 15, п. 16 цієї Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) видається на підставі акта медичного огляду.

Водночас в матеріал справи відсутній акт медичного огляду, що в свою чергу унеможливлює підтвердження чи спростування даних, які містяться у висновку, який видається саме на підставі акту.

Ці обставини в сукупності свідчать про те, що огляд ОСОБА_1 проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, зокрема, що лабораторні дослідження не проводились, а проведено огляд в медичному закладі лише за допомогою алкотестера "Драгер", тобто вважається недійсним.

Таким чином, висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння № 327 від 10.06.2023 р. за обставин не проведення лабораторних досліджень, відповідно до п. 22 Розділу III Інструкції є недостатнім для підтвердження стану алкогольного сп`яніння особи і не може бути покладений в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 , як і не може слугувати підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, зважаючи, що працівниками поліції не дотримано вимог вищевказаних нормативних актів щодо проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Це в свою чергу виключає настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, у судовому засіданні, із переглянутого відеозапису та пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, встановлено, що водій ОСОБА_1 погодився на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, пройшов його за допомогою алкотестера "Драгер", з результатами якого він був не згоден, бажаючи, щоб в нього відібрали біологічні зразки для проведення лабораторного дослідження, однак такі зразки в нього відібрані не були.

Також працівника поліції було складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак формальне складення працівником поліції направлення на огляд не є достатньою підставою забезпечення можливості проведення такого огляду, що свідчить про передчасність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, наявний в матеріалах справи рапорт працівника поліції, на думку суду є неналежним доказом, оскільки належить до внутрішніх документів Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б підтверджували обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також факт виявлення у ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на сукупність вищевказаних доказів, винність ОСОБА_1 у керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку не доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи все вищевикладене, суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 443997 від 10.06.2023 р., складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати такими процесуальними документами, який засвідчують факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя А.В. Левченко