Справа № 342/484/23
Провадження № 3/342/192/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Андріюк І.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка отримана від відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 18.04.2023 року о 01.42 год по вул.Українській у с.Вербівці кермував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер Алкотест 6810. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судові засідання 11.05., 07.06., 19.06., 17.07., 03.08.2023 ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, проте судові повістки поверталися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання»; також повідомлявся за допомогою sms-повідомлення на номер, вказаний ним у заявці про отримання судової повістки в електронній формі, та судову повістку йому доставлено.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки ОСОБА_1 , будучи обізнаним про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, у судові засідання не з`являється, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, оскільки положення ст.268 КУпАП не встановлюють обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів зміцнення законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Надані суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, містять:

протокол про адміністративне правопорушення ААД № 190449 від 18.04.2023;

рапорт поліцейського СРПП відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП у Івано-Франківській області від 25.04.2023;

акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (Alcotest 6810 Drager 6810), де зафіксовано його результат: проба позитивна 1,90 проміле;

направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КНП Городенківська БЛІЛ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 18.04.2023, де зафіксовано, що такий не проводився;

диск з відеозаписом з цифрової нагрудної відеокамери (без номера) CammPro 1826R2;

роздруківку приладу Драгер;

копію паспорта ОСОБА_1 ;

копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 ;

копію постанови серії БАД №226520.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 190449 ОСОБА_1 18.04.2023 року о 01.42 год по вул.Українській у с.Вербівці кермував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер Алкотест 6810. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою - поліцейським СРПП ВП№2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заповненням реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, та підписаний ним та ОСОБА_1 .

Згідно протоколу ОСОБА_1 тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом не видавався, посвідчення водія не вилучалось.

ОСОБА_1 підписав зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №190449, згідно якого відсторонений від керування транспортним засобом Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 та зобов`язався не керувати даним транспортним засобом протягом 24 годин.

Жодних заперечень щодо дій працівників поліції під час складання протоколу ОСОБА_1 не вказав.

Із правами, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджено його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також суд вважає доцільним зауважити, що особу водія ОСОБА_1 , при оформленні протоколу, встановлено працівниками поліції на підставі паспорта громадянина України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено у п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Враховуючи, що, як зазначено у рапорті, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , якого зупинено за керування транспортним засобом під час комендантської години та під час перевірки документів виявлено, що він немає права керувати транспортним засобом, в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: тремтіння пальців рук, нестійка хода, почервоніння очей, тому працівником поліції, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, на що він погодився.

Судом досліджено відеозапис, долучений до матеріалах справи, де зафіксовано працівником поліції пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager» та згоду водія пройти такий огляд; результат огляду 1,90 проміле. Крім цього, на відеозаписі ОСОБА_1 на запитання працівника поліції щодо вживання алкогольних напоїв відповів, що: «вживав …. пиво». Незгоди з результатом огляду не висловив.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, зокрема встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи з наданих суду матеріалів справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Досліджені судом докази узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника та ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, приймає до уваги те, що керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння створило небезпеку для учасників дорожнього руху.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40- 1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 40-1, ч.1 ст.130, ст. ст. 221, 247-249, 283-285, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до державного бюджету 536,80 гривень судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Андріюк І. Г.