Справа №: 486/1098/23 Провадження № 3/486/603/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області в складі головуючого судді Далматової Г.А., ознайомившись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ, Російської Федерації, працюючого ТОВ «ППБ-будівник» директором, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 104827 від 21 червня 2023 року, 24 травня 2023 року о 18:40 год. ОСОБА_1 по вул. Степана Бандери, 84г у м. Тернопіль керував автомобілем «Renault» державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, при виїзді з парковки, здійснюючи поворот ліворуч, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «VOLKSWAGEN» державний номерний знак НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Інститут підсудності передбачає поділ справ між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки, тобто закон чітко встановлює, в якому суді повинна розглядатися справа.

Територіальна підсудність передбачає розмежування компетенції із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція, а у разі, якщо суддя визнає, що справа цьому суду не підсудна, він повертає її належному органу для вирішення вказаного питання, зокрема направлення справи до належного суду.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності означає відповідність положенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях «Лавентс проти Латвії», «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

За загальним правилом, визначеним ч. ч. 1 , 2 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 104827 від 21 червня 2023 року вбачається, що особа, відносно якої складено протокол, порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у м. Тернопіль.

Місце обліку транспортного засобу «Renault» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 суду невідоме.

ОСОБА_1 надав суду заяву, у якій зазначив, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія витягу з реєстру територіальної громади.

Виходячи з викладеного, вказану справу не доцільно розглядати Южноукраїнським міським судом Миколаївської області через непідсудність вказаному суду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховний Суд України від 11 червня 2014 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» роз`яснив судам, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Виходячи з викладеного, вказаний протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими матеріалами підлягає поверненню Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області для направлення до належного суду.

Керуючись ст. ст. 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Повернути протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України разом з іншими матеріалами Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області до належного суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г. А. Далматова