Справа № 951/527/23
Провадження №3/951/390/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року смт Козова

суддя Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б., з участю секретаря судового засідання Рокецького Б. Р., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності №1 (смт Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

29.06.2023 року 20 год. 52 хв. на (в) смт Козова по вул. Петра Дорошенка водій ОСОБА_1 керував ТЗ DAEWOO SENS д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена рухливість, почервоніння обличчя та очей, поведінка що не відповідає до ситуації. Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, зокрема на 12.07.2023, 02.08.2023, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, повернулося на адресу суду 26.07.2023 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Зважаючи на належне сповіщення ОСОБА_1 про розгляд адміністративних матеріалів, судом вирішено провести розгляд справи у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 268 КУпАП

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема, виходячи із наступного.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Слід звернути увагу на той факт, що ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції особою, яка повторно протягом року вчинила будь-яке з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дане положення є формою правового забезпечення працівників правоохоронних органів в процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами. За відмову від проходження медичного огляду водій відповідає згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні встановлено, що 29.06.2023 року 20 год. 52 хв. на (в) смт Козова по вул. Петра Дорошенка водій ОСОБА_1 керував ТЗ DAEWOO SENS д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена рухливість, почервоніння обличчя та очей, поведінка що не відповідає до ситуації. Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`ягніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №497663 від 29.06.2023, з якого вбачається, що 29.06.2023 року 20 год. 52 хв. на (в) смт Козова по вул. Петра Дорошенка водій ОСОБА_1 керував ТЗ DAEWOO SENS д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена рухливість, почервоніння обличчя та очей, поведінка що не відповідає до ситуації. Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`ягніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП. /а.с.1/;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким гр. ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров`я не доставлявся /а.с.2/;

- поясненням від 29.06.2023 з якого вбачається, що 29.06.2023 р. близько 20:53 в смт Козова по вул. П. Дорошенка водій ОСОБА_1 керував т.з. DAEWOO SENS д.н.з. НОМЕР_1 та перегнав свій автомобіль з вул. Гвардійська 2 до свого місця проживання в АДРЕСА_1 з метою власних потреб. Про те що заборонено т/з керувати, будучи позбавленим права керування, йому було відомо, з власних потреб. /а.с.4/;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 341688 від 29.06.2023, згідно з якої ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126, ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та до останнього застосовано адміністративне стягнення /а.с.5/;

- довідкою начальника Сектору поліцейської діяльності №1 (смт Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області М. Швайки №1647/108/01-23, констатовано, що ОСОБА_1 згідно з бази ІПНП «ЦУНАМІ» притягався протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП /а.с.6/;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, оглянутої в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі /а.с.8/.

З Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Дана постанова набрала законної сили.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Суд бере до уваги вказані вище докази та звертає увагу, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості з`явитися в судове засідання та надати пояснення особисто або написати такі власноручно та надіслати на адресу суду та зазначити, чи визнає вину у вчиненні адміністративних правопорушень та не навів докази, які б слугували підставою вважати його невинуватим у вчиненні правопорушень та які слід витребувати суду.

Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст.256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Долучені відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на останнього стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на три роки.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 536,80 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, Законом України "Про судовий збір"

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 /тридцять чотири тисячі/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 /три/ роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536 /п`ятсот тридцять шість/ гривень 80 /вісімдесят/ копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя О. Б. Гриновець