Справа № 758/7752/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

02.07.2023 о 22:10 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 почав словесну перепалку, під час якої ображав ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На адресу суду надійшли пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких провадження у справі просив закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУПАП. У обґрунтування покликається на те, що з 01.03.2022 проходить службу у ЗСУ, його дружина ОСОБА_2 систематично вживає алкогольні напої та перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 02.07.2023 о 22:00 год. ОСОБА_2 прийшла додому у нетверезому стані та у черговий раз вчинила домашнє насильство, розпочала сварку, кричала на нього та на дитину, висловлювалась нецензурними словами, принижувала його та дитину. У результаті чого він викликав поліцію, ОСОБА_2 у свою чергу також викликала поліцію. Екіпаж, викликаний ОСОБА_2 , прибув на місце виклику першим. О 00 год 00 хв ОСОБА_2 підняла сина з ліжка та пішла у невідомому напрямку. Коли приїхав його екіпаж, він написав на свою дружину заяву, працівники поліції допитали свідків. Винним у вчиненні правопорушення себе не визнає та просить провадження у справі закрити. До письмових пояснень додано копію посвідчення серії НОМЕР_2 та копію заяви ОСОБА_1 від 03.07.2023.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що у протоколі зазначено видумки дружини, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. У той день, 02.07.2023, він мав вихідний, приїхав додому за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає він разом зі своєю дружиною та малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зранку дружини вживала алкогольні напої, о 17:00 год. приїхав з сином додому, дружина була напідпитку, він з сином пішли гуляти у двір, а за ними дружина, щоб продовжити вживати алкогольні напої. У той день син виявив бажання спати з ним, а потім пішов у кімнату до матері. Він зайшов до кімнати дружини та зробив їй зауваження, що у кімнаті запах перегару. Через певний час до нього у кімнату зайшла дружина та обурилась, обзивала його нецензурною лайкою, він не міг її заспокоїти. Він їй пригрозив, що викличе поліцію, на що вона сказала, що сама викличе поліцію. Поліцію викликала і дружина, і він, оскільки вона його провокувала. Коли прибула поліція, то вони відмовились брати пояснення свідків. Протокол склали стосовно нього. Фото та відео, які б підтвердили перебування дружини у стані алкогольного сп`яніння, у нього відсутні. Коли був конфлікт 02.07.2023 у квартирі був він, дружина та син, свідки не були присутні під час сварки. Алкоголізм дружини вони приховували. Фізичну силу стосовно дружини та психологічне насильство він ніколи не застосовував, до складання нотаріальних документів не примушував. Вказав, що він зробить все для того, щоб син залишився проживати з ним. Зазначив, що між ними є спір щодо визначення місця проживання дитини після розлучення, а також майновий спір, дружина не має права на його квартири.

Представник потерпілої - адвокат Єфанова Н. С. у судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за фактом вчинення 02.07.2023 домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 , а також врахувати систематичність застосування ним насильства до дружини та агресивної поведінки, що заподіює шкоду психологічному і фізичному здоров`ю потерпілої.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 13 років перебуває у шлюбі разом із ОСОБА_1 . Протягом цього часу систематично потерпала від психологічного та фізичного тиску, стабільно двічі на рік сильно бив її, поламав їй ліву руку та ліву ногу, у зв`язку із чим вимушена була звертатись за медичною допомогою. Чоловік бив її і по голові, іноді ногами. До правоохоронних органів не зверталась, бо він їй погрожував фізичною розправою. Останній раз подзвонив їй і сказав: «Ти не жилець», маючи на увазі, що позбавить її життя і дитина проживатиме з ним. 02.07.2023 ввечері стався конфлікт. Чоловік вранці приїхав додому і вже був емоційно напружений. О 22:10 год. розбив їй телефон, штурхав її, кинув її на ліжко, кричав на неї, виражався нецензурно. Все це відбувалось у присутності дитини, син плакав та просив, щоб чоловік не бив її. Чоловік агресивний, коли вживає наркотичні засобі, тоді у нього зіниці розширені, очі скляні, тому вона і викликала поліцію. Поліція від неї запаху алкоголю не відчула, а чоловіка поліцейські запідозрили, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, оскільки він був дуже агресивний, поліцейські не могли його заспокоїти. Поліція відібрала у неї та чоловіка пояснення. Чоловік зателефонував своїй доньці, яка є працівником суду, і вона йому порекомендувала викликати на неї поліцію, а також радила що саме писати в поясненнях. Також порадила йому, щоб він зателефонував своїй подружці ОСОБА_4 , щоб та прийшла і засвідчила щось, потім і свідок ОСОБА_4 прийшла до них у квартиру та вчинила дебош. Поліцейський запропонував потерпілій з дитиною переночувати в іншому місці, щоб припинилось насильство. Вона у присутності поліцейських разом із дитиною покинула квартиру. Зазначила, що у той день вона взагалі не пила. Чоловік хотів, щоб вона відмовилась від частини квартири, оскільки не визнає, що дитина має право на цю квартиру. Додала, що чоловік постійно здійснює моральний та психологічний пресинг стосовно неї. Запросив двох сторонніх жінок у квартиру жити з ними, для того, щоб вижити її з квартири, в результаті вона з`їхала. Сказав їй, що доки вона не відмовиться від частини квартири, буде здійснювати на неї психологічний і фізичний тиск, знищить її фізично, також погрожує, що забере сина. Вона хвилюється за свою безпеку, насильство з боку чоловіка заподіює шкоду її психологічному і фізичному здоров`ю. Його погрози сприймає реально, також чоловік погрожує знищити її репутацію. 02.07.2023 він відібрав у неї телефон, розбив його, чим спричинив ще й матеріальний збиток.

До матеріалів справи на підтвердження своєї репутації, отримання тілесних ушкоджень та наданих пояснень потерпіла ОСОБА_2 долучила характеристику із університету, службову характеристику, наказ про зарахування від 03.03.2021, копію диплому, копію розрахункового листа, фотокопії, скріншот повідомлень, довідку від 08.08.2023, витяг з реєстру територіальної громади, копію коагулограми від 04.02.2022, копію виписки № 974, копію консультативного висновку невролога від 25.01.2022, копію відділу функціональної діагностики електроенцефалографії № 161.

За клопотанням ОСОБА_1 у судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Свідок ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що є донькою ОСОБА_1 , особисто не була безпосереднім свідком подій за адресою: АДРЕСА_1 , 02.07.2023, лише в телефонному режимі спілкувалася із батьком ОСОБА_1 . Батько їй зателефонував і повідомив, що його дружина знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, поводиться агресивно, хоче викликати поліцію і це зафіксувати. Обоє викликали поліцію, надали працівникам поліції пояснення. Вона особисто не бачила, щоб ОСОБА_2 вживала алкогольні напої.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила, що проживає за тією ж адресою, що і сім`я ОСОБА_1 , тільки у квартирі АДРЕСА_2 . Увечері 02.07.2023 їй зателефонував ОСОБА_1 , бо дружина провокувала конфлікт. Вона зайшла тоді, коли у них в квартирі були працівники поліції. Вона відчула запах алкоголю. ОСОБА_2 на неї накинулась із питанням, чому вона прийшла. Бачила ОСОБА_2 під «наливайкою». Очевидцем конфлікту не була, присутня у квартирі була 8 хвилин, коли вже була поліція.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що 02.07.2023 о 22:10 год. не була очевидцем та у квартирі ОСОБА_1 не перебувала, прийшла в суд, щоб надати характеристику на дружину, яка є негативною.

Не зважаючи на заперечення провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 269905 від 02.07.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , копіями паспорта ОСОБА_2 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , копією військового квитка ОСОБА_1 , рапортом інспектора СПДН ВП Подільського УП ГУ НП у м. Києві,поясненнями в судовому засіданні ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , а також доданими потерпілою письмовими доказами.

Покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суддя не бере до уваги, оскільки такі не були безпосередніми очевидцями конфлікту, що мав місце 02.07.2023 о 22:10 год. за адресою: АДРЕСА_1 , а щодо надання ними характеристики потерпілій, то їх суб`єктивна думка про потерпілу не є визначальною для висновку про наявність чи відсутність події адміністративного правопорушення. Заяви ОСОБА_1 , адресовані до поліції вже після факту складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовують події домашнього насильства, застосованого ним до дружини 02.07.2023.

Об`єктивна сторона вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів , на які потерпілий має передбачене законодавством право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи , контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали чи могли завдати шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, сексуального, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння або бездіяльність, якими спричиняється шкода фізичному, психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

З огляду на пояснення потерпілої, яка відчуває себе запозореною, приниженою, при цьому вона побоюється за свою безпеку та сприймає погрози від чоловіка фізичною розправою та знищення її репутації як реальні, а вчиненням домашнього насильства їй заподіяно емоційну невпевненість, у неї відчуття нездатності захистити себе і дитину, наявні підстави вважати, що діями ОСОБА_1 завдано шкоду її психічному здоров`ю і факт психологічного насильства у сім`ї мав місце.

Аналізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання його до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 173-2, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА