печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5047/23-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 15.10.2022 року о 15 год. 50 хв. у м. Києві на бул. Лесі Українки, 25, керуючи мотоциклом марки «Ямаха», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , порушила вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме: перевищила встановлену швидкість руху у населеному пункті, згідно висновку експертизи № СЕ19/111-22/52650-ІТ від 26.12.2022 рухаючись зі швидкістю 62,72 км/год., внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Шкода», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ).

У результаті дорожньо-транспортної події транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Василина А.Р. просив закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки Печерське УП ГУНП у м. Києві та Управління патрульної поліції в м.Києві неповно дослідили обставини дорожньо-транспортної події. ОСОБА_1 зазначила, що наближаючись до перехрестя, де сталося ДТП, побачила, що четверта смуга руху вільна та перелаштувалася в неї. Потім їхала по 4 смузі руху по бул. Лесі Українки у напрямку метро Печерська. Горизонтальна дорожня розмітка та дорожні знаки дозволяли їй їхати у четвертій смузі руху тільки прямо.

Наближаючись до виїзду на перехрестя, рухалася ближче до правого краю четвертої смуги руху, на відстані близько 1 м від її правої межі до мотоцикла, коли виявила, як попереду з третьої смуги руху починає перелаштування ліворуч автомобіль. Вона вважала, що він також хоче зайняти 4 смугу руху, у зв`язку з чим маючи достатньо місця ліворуч та не бажаючи вдаватися до різкого гальмування змістилася туди, ручаючись майже по лівому краю четвертої смуги. У разі застосування різкого гальмування це призвело б до падіння її мотоцикла. З огляду на викладені обставини збільшився час руху мотоцикла до моменту зіткнення, але вона однак не мала можливості уникнути ДТП. Коли вона виявила, шо автомобіль замість того, щоб зайняти 4 смугу і рухатися прямо, продовжив її перетинати у напрямку на розворот, вона намагалася гальмувати, але все трапилося надто швидко і відбулося зіткнення.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до матеріалів справи стороною захисту виготовлено фотографії ділянки дороги, на якій сталося зіткнення транспортних засобів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на яких зафіксовано стан дорожнього покриття, дорожньої розмітки та дорожніх знаків, напрям руху по смугах проїзної частини на момент ДТП. Відповідно до листа КК «Київавтодор» від 02.02.2023 року за №053/267-240 з додатками свідчить, що у період 15.10.2022 року на перехресті бул.Лесі Українки та вул.Джона Маккейна у м.Києві роботи щодо відновлення дорожнього покриття чи внесення змін у горизонтальну дорожню розмітку не виконувалися.

Однак, відповідно до схеми дорожньо-транспортної події не визначено місце зіткнення, що впливає на доведеність вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 вона знаходилась в умовах створення іншим учасником дорожнього руху фактично аварійної ситуації з порушенням правил ПДР, тому вона діяла в умовах крайньої необхіності.

Суд критично ставиться до висновків автотехнічної та фототехнічної еспертизи, оскільки у висновках експертів не досліджено питання щодо встановлення точного місця перебування мотоцикла на проїзній частині у той момент, коли виник момент небезпеки.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності та змагальності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доводити свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотнє.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.124 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Виходячи з зазначеного, керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.А.Білоцерківець