КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/3368/2023 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 серпня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.

за участю:

особи, яка склала протокол

про адміністративне правопорушення, Ящука О.Л.

інспектора патрульної поліції Кобзара М.Ю.

захисника Балацького І.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Балацького Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 8 червня 2023 року, якою

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 536,80 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 8 травня 2023 року о 10.01 год. в м. Києві по пр. Перемоги, 3, керував транспортним засобом «LexusRX350» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Балацький І.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вважає, що постанова винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Посилаючись на положення ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрована в МЮУ 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, Закон України «Про національну поліцію», захисник з посиланням на відеозапис, наявний в матеріалах справи, зазначає, що у ОСОБА_2 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, а тому і підстав для направлення його до медичного закладу у поліцейських не було. Ознаки, які озвучили поліцейські і з якими погодився суд першої інстанції, є надуманими та викликані тим, що між ОСОБА_2 та правоохоронцями відбувся словесний конфлікт. Крім того, як далі зазначає апелянт, ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду у лікаря-нарколога, а сказав поліцейським, що він поспішає і запитав в останніх, чи може він це зробити самостійно пізніше. З відеозапису вбачається, як зазначає захисник, що ОСОБА_2 неодноразово наголошував, що не відмовляється від проходження огляду і готовий їхати, проте працівники поліції щодо ОСОБА_2 склали протокол про адміністративне правопорушення, не роз`яснивши особі наслідків такого складання. Означене, на переконання захисника, підтверджується і письмовими поясненнями ОСОБА_2 на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення, в яких останній також зазначив, що не відмовляється від проходження огляду у лікаря-нарколога.

Крім того, як зазначає апелянт, як додаткове підтвердження факту неперебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння, 12 травня 2023 року останній самостійно звернувся до приватної лабораторії для проведення дослідження, за результатами яких жодних препаратів в організмі ОСОБА_2 виявлено не було, що також підтверджує те, що ознак сп`яніння та підстав направлення ОСОБА_2 до лікаря-нарколога не було, з огляду на що і саме направлення було незаконним.

Зазначає захисник і про те, що 8 травня 2023 року приблизно о 10.00 год. транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 був «підрізаний» автомобілем працівників УПП, на що ОСОБА_2 відреагував звуковим сигналом, щоб попередити працівників УПП про створення ними ДТП. Працівники поліції в розмові з водієм повідомили, що буде складена постанова про застосування звукового сигналу в місті, проте означеної постанови не винесено, хоча, це нібито було підставою зупинки транспортного засобу. Разом з тим, інспектором була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за те, що автомобіль «LexusRX350» затонований не по правилам. Наразі, ця постанова оскаржується у Солом`янському районному суді м. Києва. Отже, як вказує апелянт, не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 . Відео, яке міститься в матеріалах справи, розпочинається вже з розмови ОСОБА_2 з інспектором, не містить моменту порушень водієм ПДР та зупинки автомобіля.

Таким чином, як підсумовує апелянт, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_2 допустив будь-які порушення ПДР, які давали підставу для зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не зобов`язаний був виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_2 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Балацького І.В. на підтримку апеляційних вимог, інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Ящука О.Л., інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 полку № 1 з ОПБ УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Кобзара М.Ю., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та правильно застосував норми матеріального права.

З провадження у справі та змісту постанови вбачається, що суддя місцевого суду під час розгляду справи вислухав пояснення ОСОБА_2 , захисника Балацького І.В., дослідив письмові докази у справі та відеозапис, усім дослідженим доказам надав оцінку та дійшов висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд, оскільки висновок суду, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, згідно з положеннями ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами).

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вказаною Інструкцією визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу 1 Інструкції).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 Розділу 1 Інструкції)

Відповідно до п. 12 розділу II Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 9 розділу ІІ вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, встановивши, що є підстави вважати, що особа, яка керує таким засобом, перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або з ознаками такого стану, передбаченими п. 3, п. 4 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський зобов`язаний висунути такій особі вимогу про проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і така особа підлягає огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, для притягнення особи, яка керує транспортним засобом, до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки наркотичного сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння, та відмовилась від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_2 у суді першої інстанції своєї вини не визнав, заперечуючи факт відмови від проходження огляду та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_2 зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку і, як додаткове підтвердження того, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, 12 травня 2023 року він звернувся до приватної лабораторії для проведення дослідження. У нього були відібрані зразки сечі, які при проведенні дослідження дають змогу встановити, чи вживав він будь-які наркотичні препарати за 14 днів до здачі зразків. За результатами дослідження жодних препаратів в його організмі виявлено не було.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 , підтримуючи доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника, зазначив, що з боку працівників поліції була низка процесуальних помилок. Вважає, що працівники поліції образились на нього через те, що він їм наголосив на порушення з їх боку Правил дорожнього руху. Щодо обставин подій, то ОСОБА_2 зазначив, що працівники поліції зі смуги громадського транспорту різко виконали маневр перестроювання у смугу руху, по якій він рухався на автомобілі, тобто, «підрізали» його, а тому задля уникнення ДТП він подав звуковий сигнал. У момент, коли працівники поліції його «підрізали», на їх службовому автомобілі був синій проблисковий маячок, а коли зупинили його, то горів червоний. На запитання працівників поліції, чому він подав звуковий сигнал, він надав відповідь. На запитання, чому тоноване скло, то повідомив, що автомобіль у такому стані був куплений у салоні. За свою поведінку, яка мала місце 8 травня 2023 року, йому соромно, проте такі свої дії виправдовує свавіллям працівників поліції на дорозі та у подальшому їх незаконними діями. Як зазначив ОСОБА_2 , він не був проти пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, проте, він поспішав спочатку до банку, а потім потрібно було їхати до м. Харкова. Спочатку працівники поліції говорили, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а коли він запропонував пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», озвучили, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Після того, як він зателефонував знайомому та проконсультувався з ним щодо його подальших дій, то сказав працівникам поліції, що не відмовляється від огляду, і це прозвучало до складання протоколу про адміністративне правопорушення. Хотів зробити розширений аналіз (за волоссям, сечею, нігтями) за останні півроку, проте не знайшов таку лабораторію, яка б це зробила. Робив лабораторне дослідження, щоб довести, що він не є тією людиною, яка може керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. До медзакладу поїхав, як тільки виявилась така можливість, оскільки спочатку поїхав на заплановану зустріч, а потім до м. Харкова, оскільки там було пошкоджено майно, і треба було вирішити певні питання.

Захисник Балацький І.В., підтримуючи доводи, наведені в апеляційній скарзі, додатково просив звернути увагу, що, навіть, при невиправданій поведінці ОСОБА_2 , яка зафіксована на відеозапису, у працівників поліції не було законних підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану сп`яніння; працівники поліції, роз`яснивши права ОСОБА_2 , не роз`яснили йому, як особі, яка не обізнана з диспозицією ст. 130 КУпАП, правові наслідки складання протоколу за відмову від проходження відповідного огляду. Як зазначив захисник, ОСОБА_2 казав працівникам поліції, що поспішає, разом з тим не казав, що не хоче їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, звертає увагу, що відеозаписом не зафіксована зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , що також є порушенням з боку працівників поліції.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги щодо обставин досліджуваних подій, повного та всебічного розгляду вказаного провадження, в суді апеляційної інстанції опитані інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП старший лейтенант поліції Ящук О.Л., інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 полку № 1 з ОПБ УПП у м. Києві ДПП старший лейтенант поліції Кобзар М.Ю.

Як пояснив інспектор поліції Ящук О.Л. , за досліджуваних подій, при перестроюванні їх службового автомобіля з однієї в іншу смугу руху, порушень ПДР з їх боку не було і аварійну ситуацію для водія ОСОБА_2 вони не створювали. Повний відеозапис після чергування був переданий до відділу адмінпрактики, проте, чому у матеріалах справи є відеозапис, який розпочинається вже зі спілкування з ОСОБА_2 , пояснити не зміг.

Що стосується складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то як зазначив інспектор Ящук О.Л., вони неодноразово пропонували йому пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проте від ОСОБА_2 звучала відмова від проходження такого огляду.

Інспектор поліції Кобзар М.Ю., підтримуючи пояснення свого колеги, додатково зазначив, що ОСОБА_2 безпідставно і у порушення ПДР застосував звуковий сигнал, проте, постанова за це порушення не складалась, було оголошено усне попередження, і постанову склали за неналежне тонування скла. Інспектор поліції вказав, що ОСОБА_2 не сприймав жодного їх зауваження, поводився агресивно, неадекватно, спілкувався образливо. В ході розмови в ОСОБА_2 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, про що поінформували останнього, який до того ж не впорався з тестом на координацію рухів. В ОСОБА_2 було виражене тремтіння пальців рук. Як пояснив інспектор, він попередив ОСОБА_2 , що за відмову від проходження огляду у медичному закладі на нього буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Він ( Кобзар М.Ю. ) склав протокол, постанову. У цей час ОСОБА_2 з кимось поспілкувався по телефону і, коли вже був остаточно складений протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 повідомив, що погоджується пройти огляд. Вважає, що у ОСОБА_2 було достатньо часу погодитись на проведення огляду, проїхати з ними до медзакладу чи звернутись самостійно. Щодо самозвернення, то як пояснив інспектор, існує судова практика, що водії потім долучають висновок з лікарні щодо своєї невинуватості, і суди закривають провадження. Щодо постанови за ч. 1 ст. 121 КУпАП, то як зазначив інспектор, в автомобілі ОСОБА_2 на склі прозорість була зменшена, оскільки була нанесена захисна плівка, що є порушенням ПДР. На вітровому склі дозволена захисника плівка тільки зверху, шириною біля 10 см, а в ОСОБА_2 було затонове скло. Інспектор також пояснив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 до них не підходив і не казав, що бажає проїхати до медзакладу. Поведінка ОСОБА_2 за весь час була сприйнята ним (Кобзарем), як відмова від проходження огляду. Якби ОСОБА_2 нормально себе поводив, то, навіть, після складання протоколу, за його згодою, проїхали би до «Соціотерапії», і був би складений рапорт про анулювання цього протоколу. Коли ще не був складений остаточно протокол про адміністративне правопорушення, вони не поїхали до медзакладу, оскільки ОСОБА_2 їх було нагромаджено іншою інформацією та зневажливим ставленням до них. У ОСОБА_2 було достатньо часу для надання своєї згоди, щоб проїхати на огляд до «Соціотерапії». Вважає правопорушення закінченим з того моменту, коли ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду.

Дослідивши наявні у справі матеріали, всупереч твердженням захисника та ОСОБА_2 , винуватість останнього у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху доводиться даними:

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 8 травня 2023 року, відповідно до якого при виявленні у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), останній направлявся на огляд до КНП «КМНКЛ Соціотерапія» (ас. 3);

- рапорту інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 полку № 1 (з ОПБ) УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Кобзара М.Ю. від 8 травня 2023 року, відповідно до якого в цей день о 10.00 год., перебуваючи у складі екіпажу «Рубін-1251» (ст.л-нт п. Кобзар М.Ю. , ст. л-нт п. Ящук О.Л. ) на денному чергуванні у м. Києві, рухаючись по пр. Перемоги, 3, у напрямку ТЦ «Україна», здійснили перестроювання з крайньої правої смуги руху (громадського транспорту) у сусідню смугу ліворуч, обравши при цьому безпечний інтервал та дистанцію і завчасно подавши попереджувальний сигнал лівим покажчиком повороту, та при цьому рухались з синім проблисковим маячком. Натомість, при цьому був поданий звуковий сигнал водієм «Lexus» НОМЕР_1 . Зупинивши даний ТЗ за адресою: м. Київ, пл.. Перемоги, 1-вул. Старовокзальна біля г. Либідь, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зухвалій формі з вживанням нецензурної лексики пояснив, що їх транспортний засіб «Мітсубіші», НОМЕР_2 , створив йому аварійну ситуацію. При цьому йому було повідомлено про те, що у межах населеного пункту застосовувати звуковий сигнал. В цей час було виявлено, що на вітровому склі а/м «Lexus» (встановлено) нанесено стороннє покриття, що зменшує прозорість та оглядовість з місця водія, що є порушенням п. 6.8.6 ДСТУ 3649:2010, про що у подальшому було складено постанову ЕАС № 6955239 за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Також при спілкуванні з водієм були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`янінні у КНЛ «КМНКЛ «Соціотерапія» у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_2 відповів відмовою. Також були проведені координаційні тести на огляд водія, при якому було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння згідно наказу 1452 МОЗ/735 МВС, а саме: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів та поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_2 було повідомлено про наслідки відмови (від здачі аналізів) від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, але він продовжував поводити себе зухвало та образливо висловлювався у бік поліцейських. Відносно останнього було складено адмінматеріали: постанову за ч. 1 ст. 121 КУпАП, ЕАС № 6955239; протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ААД № 372555; у ОСОБА_2 відібрано пояснення, написано рапорт; подія зафіксована на б/к 472673 (ас. 4-5);

- постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 8 травня 2023 року, відповідно до якої в означений день о 10.01 год. у м. Києві, пр. Перемоги, 3, водій керував ТЗ та подав звуковий сигнал в межах населеного пункту. При огляді авто на вітровому склі була стороння тонувальна плівка, чим порушив п. 6.8.6 ДСТУ 3649:2010, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. До ОСОБА_2 було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (ас. 7);

- відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, з якого слідує, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 за порушення ПДР, яке виразились у тому, що ОСОБА_2 застосував звуковий сигнал у межах міста, про що останній одразу був поінформований працівником поліції. Під час спілкування з ОСОБА_2 , який поводив себе зухвало, використовуючи ненормативну лексику, ображаючи поліцейських, використовуючи нецензурну лайку, не реагуючи на зауваження та попередження інспекторів поліції про вчинення останнім дрібного хуліганства, у працівників поліції виникла підозра, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а тому водієві було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога. При цьому ОСОБА_2 , перебиваючи інспекторів поліції, не реагуючи на їхні зауваження, у досить неприглядному виді вказував, що саме працівники поліції порушили ПДР України при здійсненні перестроювання. Інспектор поліції декілька разів робив зауваження ОСОБА_2 за поведінку останнього, після чого повідомив ОСОБА_2 , що його поведінка не відповідає обстановці, та запропонував ОСОБА_2 проїхати до «Соціотерапії». На пропозицію ОСОБА_2 пройти огляд на місці зупинки, інспектор поліції повідомив, що, оскільки у ОСОБА_2 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, огляд проводиться тільки у закладі охорони здоров`я. Після того, як ОСОБА_2 вийшов на вимогу інспектора поліції з автомобіля, працівники поліції перевірили у нього координацію рухів та виявили тремтіння пальців рук. Дії працівників поліції ОСОБА_2 прокоментував ненормативною лексикою. Працівник поліції повідомив ОСОБА_2 , що той має виконувати законні вимоги працівників поліції, а якщо ОСОБА_2 відмовляється проїхати до медичного закладу, то потім буде проходити такий огляд самостійно, зазначивши, що огляд у присутності працівників поліції буде безкоштовним, а за самозверненням - платним. На запитання працівника поліції, чи буде ОСОБА_2 з ними їхати, останній відповів, що у нього немає на це часу, що він краще потім пройде огляд за гроші. Працівник поліції повідомив ОСОБА_2 , що у такому разі буде складений протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_2 були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. ОСОБА_2 запропонував пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», на що знову отримав відповідь, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а тому огляд має бути проведений тільки у медичному закладі. Після цього інспектор поліції розпочав складання протоколу та інших матеріалів. Через деякий час ОСОБА_2 зазначив інспектору поліції про відсутність свідків на місці та непроведення огляду на місці, а потім погодився проїхати з працівниками поліції до медзакладу, проте, інспектор поліції повідомив йому, що вже пізно. ОСОБА_2 спочатку була надана постанова за ч. 1 ст. 121 КУпАП, з чим ОСОБА_2 був не згоден, пояснюючи, що працівники поліції, не маючи відповідного пристрою, візуально самостійно не могли перевірити світлопропускання скла. Працівник поліції повідомив, що ОСОБА_2 має право оскаржити таку постанову. ОСОБА_2 після складання матеріалів оголошується протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_2 у цей час відходить трохи у бік, з кимось спілкується по телефону, після чого працівники поліції продовжують оголошення протоколу, роз`яснюють зміст протоколу, на що ОСОБА_2 говорить, що не по правилам розглядається протокол, а також про порушення у зв`язку з відсутністю свідків. Інспектор поліції у черговий раз пояснює, що присутність свідків за наявності відеозапису скасована вже років зо два, після чого продовжують роз`яснювати ОСОБА_2 обставини по протоколу, але ОСОБА_2 говорить, що йому відмовляють у роз`ясненні справи, запитує, як поліцейські дійшли висновку, що він у стані наркотичного сп`яніння, що він все пройшов. На це інспектор поліції повідомляє, що ОСОБА_2 запросили на вулицю, щоб він пройшов перевірку, на що ОСОБА_2 перебиває інспектора та каже, що він все пройшов. Інспектор поліції наголошує, що ОСОБА_2 сказали проїхати з ними до медичного закладу, на що він відмовився. ОСОБА_2 у черговий раз запитує, чого його зупинили, на що інспектор поліції повідомляє, що йому вже про це говорили, та знову повторює причини зупинки, на що ОСОБА_2 говорить, що це працівники поліції порушили ПДР. ОСОБА_2 розписується у протоколі. На пропозицію працівника поліції надати пояснення, ОСОБА_2 говорить, що надасть на окремому аркуші. ОСОБА_2 розписується у протоколі, говорячи, що він не погоджується повністю. Після цього ОСОБА_2 роз`яснюється, що він відсторонений від керування транспортним засобом. На відео з`являється разом з ОСОБА_2 ще один чоловік, особу якого встановлюють інспектори поліції, та запитують, чи згоден він перебрати на себе право керування транспортним засобом у зв`язку з ситуацією, яка виникла, на що чоловік, як з`ясовується ОСОБА_4 , погоджується, про що робиться відмітка у протоколі про адміністративне правопорушення.

За результатами зафіксованих подій уповноваженою на те особою складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 372555 від 8 травня 2023 року, зміст якого у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій; в ньому вказані ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені поліцейським в ОСОБА_2 (тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, неприродна блідість обличчя), та дії водія щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння; є вказівка на порушення вимог п. 2.5 ПДР та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1).

Ці докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, здобуті вони з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи та об`єктивно узгоджуються між собою.

Матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_2 , надані 8 травня 2023 року, відповідно до яких ОСОБА_2 зазначає, що його автомобіль був «підрізаний» поліцейським автомобілем, на що він відреагував сигналом, щоб попередити водія про створення ДТП. З машини вийшов ОСОБА_5 і почав робити зауваження про те, що сигналити не можна. На його ( ОСОБА_2 ) запитання, чому, почув у відповідь, що не можна. Не сказавши йому ( ОСОБА_2 ) про вагомі причини зупинки, при тому, що він не порушив жодним норм ПДР, сказали йому, що у нього не по правилам тонування авто. На його слова про перевірку, оскільки тонування у нього в нормі правил, йому відповіли, що пристрою немає, і попросили документи. На його запитання, навіщо, відповідь була про те, що випишуть постанову. На вимогу показати відео, йому поліцейські нічого не показали. Потім його попросили вийти з авто на проходження тесту для ознак наркозалежності. Він вийшов з авто, пройшов тест, на що йому сказали, що у нього блідий колір обличчя. Відеоматеріали не надали. На всі його вмовляння розгляду справи не було. Свідків не було. Просто хлопчики «обіделісь» із-за того що їм вказали на їх неправильне керування авто. Він від проходження «Драгера» і всіх тестів не відмовлявся. Готовий пройти перевірку у будь-якому медичному центрі. Вважає обвинувачення безпідставними та чистим наклепом на його чисте ім`я. Наголосив на тому, що не відмовляється від проходження перевірки, готовий проїхати до будь-якого пункту перевірки. Він, навіть, пропонував поїхати до лабораторії, на що йому сказали, що він відмовився, але такого немає і не було. Про всі перспективи подальшої розмови і врегулювання питання «по закону» відмовляються, що є дуже поганим сигналом у нашому суспільстві, особливо у воєнний час. Працівники поліції просто ганебно себе поводять. Навіть, грозять кайданками за якесь там хуліганство, що є просто непрофесійно. Буде писати скарги до сил правоохорони. Він не відмовляється у проходженні перевірки. Це чисте свавілля (ас. 6).

Наведені пояснення ОСОБА_2 частково відповідають обставинам, зафіксованим на відеозаписі, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, а тому вказані обставини суд апеляційної інстанції оцінює критично.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника в частині того, що працівниками поліції не були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння та одразу було запропоновано пройти огляд на предмет вживання наркотичних засобів у закладі охорони здоров`я, є безпідставними та спростовуються як дослідженим відеозаписом подій, так і поясненнями інспектора поліції.

Не відповідають дійсності та спростовуються тим же відеозаписом посилання сторони захисту на те, що, нібито, працівниками поліції спочатку було озвучено про наявність в ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння, оскільки працівниками поліції було вказано про встановлення в ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим працівниками поліції були додатково проведена перевірка на координацію рухів, за результатами якої були встановлені порушення такої координації та тремтіння пальців рук, що не заперечувалось і ОСОБА_2 , який знову з застосуванням нецензурної лайки в бік працівників поліції, цих обставин не заперечував.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_2 про можливість самостійного проходження огляду, дійсно мали місце на початковому етапі подій, проте, у подальшому працівниками поліції було роз`яснено наслідки відмови ОСОБА_2 від проходження огляду у супроводі працівників поліції та попереджено про адміністративну відповідальність за таку відмову, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є непереконливими.

Доводи сторони захисту про те, що після висловлення згоди на проїзд до лікаря-нарколога працівники поліції відмовили у доставленні ОСОБА_2 до медичного закладу для проведення відповідного огляду, є необґрунтованими, оскільки така згода була надана ОСОБА_2 через тривалий час після неодноразового висловлення такої вимоги до нього з боку працівників поліції, на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо наданого до суду висновку лабораторії про відсутність у відібраних зразках ОСОБА_2 наркотичних препаратів, то суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги наданий доказ, оскільки такий огляд проведений з порушенням вимог ч. 3, 4 ст. 266 КУпАП, а саме: через чотири дні з моменту встановлення підстав для його здійснення; у закладі, який не входить до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду, а тому такий доказ правильно визнаний судом першої інстанції недійсним на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Окрім того слід зазначити, що відносно ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення і він притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Є непереконливими і посилання сторони захисту на надуманість, нібито, виявлених в ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння, що, на переконання сторони захисту, свідчить про відсутність підстав у працівників поліції у вимозі для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вказані ознаки були виявлені та озвучені працівниками поліції безпосередньо під час спілкування з ОСОБА_2 , а, окрім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, визначення ознак сп`яніння віднесено до виключної компетенції працівників поліції уповноваженого підрозділу Національної поліції України.

Окрім того, всупереч доводів апеляційної скарги, інспекторами поліції неодноразово ОСОБА_2 наголошувалось на причинах зупинки транспортного засобу. Більш того, інспектор поліції Кобзар М. в суді апеляційної інстанції пояснив, що відеозапис подій, які передували зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , був переданий у відповідний відділ, чому цей відеозапис не долучений до матеріалів справи, йому невідомо. У нього на мобільному телефоні також наявний відеозапис, проте, долучити він його не може.

Таким чином, висновки місцевого суду у постанові від 8 червня 2023 року про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених судом першої інстанції обставин, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах. Під час апеляційного розгляду підстави для скасування судового рішення і закриття провадження у справі згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить апелянт, не встановлені.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП.

Перевіривши усі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 253, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 8 червня 2023 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Балацького Ігоря Володимировича - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А.Васильєва