Справа № 643/5379/23
Провадження № 3/643/3147/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2023 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

Опис обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 730783 від 09.06.2023, ОСОБА_1 13.05.2023 о 23-10 за адресою: АДРЕСА_1 , гучно слухала телевізор, чим порушила правила з питань дотримання тиші у м. Харкові.

Кваліфікація згідно протоколу про адміністративне правопорушення

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП.

Підстави розгляду справи за відсутності її учасників

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 10.08.2023, не з`явилась, викликалась до суду належним чином шляхом направлення судової повістки та смс-повідомлення про виклик до суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складення відносно неї матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності та його розгляд в Московському районному суді м. Харкова. Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 підписала вказаний протокол у відповідній графі без будь-яких зауважень щодо правильності зазначення її місця проживання та номеру мобільного телефону.

Таким чином, судом було вжито передбачених законодавством України заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату і місце розгляду справи (ст. 277-2 КУпАП), та реалізації його права приймати участь у розгляді справи в суді.

Потерпіла ОСОБА_2 з`явилась до суду та надала заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Частиною першою ст. 182 КУпАП передбачено відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Частиною другою ст. 182 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами (п. 26, 27 постанови Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17).

У справах про адміністративні правопорушення застосовується принцип презумпції невинуватості, згідно якого всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (рішення Європейського суду з прав людини від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України»; ст. 62 Конституції України; рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 у справі № 1/34/2010; п. 39 постанови Верховного Суду 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

У відповідності до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Позиція суду

В протоколі про адміністративне правопорушення, як і в інших матеріалах справи, не зазначений конкретний законодавчий чи інший нормативно-правовий акт щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, який за доводами працівників поліції порушила ОСОБА_1 .

Між тим, виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 182 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути зазначена конкретна, індивідуально-визначена норма закону, порушення якої ставиться в провину ОСОБА_1 .

При цьому суд звертає увагу, що питання дотримання тиші у будинках регулюється положеннями ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», а також «Правилами з питань додержання тиші в громадських місцях у місті Харкові», які затверджені рішенням Харківської міської ради від 24.09.2003 № 177/03 та складаються з низки пунктів та підпунктів, що регулюють різні аспекти додержання тиші.

Відсутності даних щодо конкретної норми закону або іншого нормативно-правового акту, який порушила ОСОБА_1 , може мати наслідком порушення права останньої на захист, оскільки за таких обставин ОСОБА_1 позбавлена можливості зрозуміти, від якого саме обвинувачення (у автономному значенні цього терміну, оскільки ЄСПЛ неодноразово вказував на кримінально-правовий характер адміністративних правопорушень) повинна захищатись під час розгляду даної справи.

Крім того, в даній справі ОСОБА_1 ставиться в провину, що відповідні дії відносно недотримання режиму тиші вона здійснила, будучи раніше підданою адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Таким чином, обов`язковою складовою даного правопорушення є факт притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення такого ж правопорушення протягом року.

Обов`язок доведення вказаної обставини, виходячи з приписів ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення.

Суд, виходячи з вказаних норм, а також висновків, викладених в остаточному рішенні Європейського суду з прав людини від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», позбавлений права за власною ініціативою збирати докази у даній справі, у тому числі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

З підстав відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували повторне вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, суд постановою від 21.06.2023 вже повертав вказані матеріали до Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області для належного оформлення.

У цій же постанові судом було роз`яснено, що належним доказом повторного вчинення ОСОБА_1 правопорушення є постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення попереднього правопорушення, що набрала законної сили.

Незважаючи на зазначене, вказаний недолік органами поліції не усунутий, справу повторно направлено до суду без відповідних постанов про накладення адміністративного стягнення.

Ураховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку щодо необхідності розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.

Рапорт співробітника поліції, який міститься в матеріалах справи, відносно того, що на ОСОБА_1 09.06.2023 був вкладений протокол про адміністративне правопорушення ВАВ 730783 за ч. 2 ст. 182 КУпАП, суд не може визнати доказом повторного вчинення правопорушення, оскільки вказаний протокол розглядається в даній справі.

Оцінюючи лист адміністративної комісії Салтівського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради від 27.03.2023, згідно якого за результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 05.01.2023 серія ВАВ № 733311, складеного за ч. 1 ст. 182 КУпАП, винесено постанову від 23.01.2023 № 02/23 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 85,00 грн., суд керується таким.

Вказаний лист не містить інформації щодо набрання відповідною постановою законної сили.

Крім того, суд звертає увагу, що у листі зазначено виключно прізвище та ініціали особи, відносно якої винесено постанову.

Будь-яких інших даних, які б дозволили ідентифікувати особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, зокрема її власного імені та по батькові, дати народження, місця проживання тощо, вказаний лист не містить.

Між тим згідно ч. 1 ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Таким чином, в листі адміністративної комісії Салтівського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради від 27.03.2023 фактично не зазначено ім`я особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки вказаний лист не містить даних щодо власного імені та по батькові зазначеної особи.

Співпадіння прізвища та ініціалів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в даній справі, з прізвищем та ініціалами особи, зазначеними в листі, суд з урахування положень законодавства України не може визнати обставиною, яка поза розумним сумнівом доводить, що у листі від 27.03.2023 йдеться мова саме про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності в даній справі.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення попереднього адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Виниклі сумніви щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення такого ж правопорушення протягом року суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на її користь та приходить до висновку щодо недоведення вказаної обставини, яка є обов`язковою складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для кваліфікації дія ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 182 КУпАП, оскільки обов`язковою складовою даного правопорушення є факт притягнення винної особи до відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення протягом року.

Одночасно у суду відсутні підстави для перекваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 182 КУпАП, оскільки розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 182 КУпАП, відноситься до компетенції адміністративних комісій при виконавчих органах міських рад (ч. 1 ст. 218 КУпАП) та органів Національної поліції (ч. 1 ст. 222 КУпАП).

За таких обставин суд позбавлений можливості накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Ураховуючи вищенаведене, суд закриває провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 182 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 182 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов