Справа № 447/1678/23 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 33/811/989/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Яцишина Андрія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 3 липня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 29 травня 2023 року, о 01 год. 10 хв,. в м. Новий Розділ, по вул. Л.Українки,23, Львівської області, керував транспортним засобом «Фіат Дукато» н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі в Новороздільській міській лікарні, зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком лікаря №59 від 29 травня 2023 року, результат огляду становить 0,75 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстнації, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З постановою суду першої інстанції він не погоджується, вважає її прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без всебічного дослідження усіх доказів та надання їм належної оцінки.

Наголошує, що йому не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, у протоколі відсутні дані, що підтверджують його відмову від отримання такої копії, на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, відсутні дані, що працівники поліції намагалися вручити даний протокол йому.

Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено, які саме дії він вчиняв щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Повідомляє, що в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (за формою встановленою в додатку 3 до наказу МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції») на підставі якого можливо дізнатися інформацію, щодо вимірювальної техніки та обладнання і іншу інформацію по даному дослідженню. Тобто, в матеріалах даної справи відсутній документ, який входить до обов`язкового переліку, зазначеного в п. 5, 6 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», згідно наказу МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні документи на підставі яких можливо встановити, що вимірювальна техніка та обладнання має сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №475868 від 29 травня 2023 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Фіат Дукато» н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі;

- висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 травня 2023 року (а.с. 3), відповідно до якого у водія ОСОБА_1 діагностовано стан алкогольного сп`яніння (0,75 проміле);

- інформацією, що міститься у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії ЕАС №7071542 від 29 травня 2023 року (а.с. 4), відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за порушення п. 15.9 е ПДР України;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.5), з яких вбачається, що ОСОБА_1 , було зупинено працівниками поліції, з результатами приладу «Драгер» він не погоджувався;

- відомостям рапорту ст. сержанта поліції А. Борщевського ( а.с. 6), з яких встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Фіат Дукато» н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час опитування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови), після чого було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого водій спочатку відмовився, проте пізніше погодився пройти огляд в медичному закладі, де було діагностовано стан алкогольного сп`яніння, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено в судовому засіданні, де зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу «Фіат Дукато» н.з. НОМЕР_1 , опитування водія ОСОБА_1 (зупинено в період дії комендантської години), під час опитування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від огляду на стан алкогольного сп`яніння водій спочатку відмовився (працівники поліції роз`яснили наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння), після чого водій погодився пройти оглядна стан алкогольного сп`яніння, в медичному закладі було проведено тестування на приладі «Драгер», результат огляду 0,75 проміле, незгоди з результатом огляду ОСОБА_1 не висловлював, проведено клінічне обстеження, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснено права та обов`язки, від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення та постанови відмовився (затягував час), відсторонено від керування транспортним засобом.

Аргументи апелянта, що працівниками поліції не було вручено ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційним судом розцінюються критично, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що працівники поліції після ознайомлення намагалися вручити ОСОБА_1 копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії ЕАС №7071542 від 29 травня 2023 року та протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №475868 від 29 травня 2023 року.

Доводи сторони захисту, що у протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено, які саме дії водій вчиняв щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій відмовлявся від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, проте погодився пройти такий огляд в медичному закладі, де було діагностовано стан алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта, що в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 19 розділу III Інструкції акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що доручення даного акту, до матеріалів судової справи не передбачено, такий акт залишається в медичному закладі.

Що стосується, аргументів сторони захисту, що у матеріалах судової справи відсутні документи на підставі яких можливо встановити, що вимірювальна техніка та обладнання має сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, не беруться до уваги апеляційного суду.

Пунктом 5 розділу II «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається, з відеозапису долученого до матеріалів справи, водій не просив надати йому для ознайомлення зазначені вище документи, окрім того вимогами Інструкції не передбачено доручення цих документів до матеріалів судової справи.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 та його захисник не оскаржували дії працівників поліції та працівників медичного закладу у встановленому законом порядку .

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 3 липня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.