ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1704/23 Справа № 202/4719/23 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника - Таламанчука О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гранітне Криничанського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року у справі про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3 655, 00 грн. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.

У постанові суду зазначено, що 26.01.2023 року приблизно о 21.00 годині знаходячись на території пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 солдат ОСОБА_1 при виконанні службових обов`язків, в умовах особливого періоду (воєнного стану), перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийняте з грубим порушенням норм процесуального права та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що він був належним чином повідомлений про слухання справи є помилковим, оскільки жодного судового виклику до суду він не отримував, тобто не був належним чином повідомлений про слухання справи, що призвело до порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Крім того зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення містяться протиріччя у часі вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки в протоколі зазначено, що його було виявлено з ознаками алкогольного сп`яніння 26.01.2023 о 23:30 год., а своїх поясненнях від 23.11.2023 року, тобто через 10 місяців, які ним не надавалися, він зазначав, що начебто вживав алкогольні напої 26.01.2023 року о 21:00 годині, у зв`язку з чим, на переконання апелянта, протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом для підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Водночас, вказує, що не пам`ятає того факту, щоб він визнавав свою вину, але чітко пам`ятає про те, що постійно скаржився на запаморочення у голові та поганий стан здоров`я, про що неодноразово докладав керівництву. Крім того, до війни він тривалий час, більше 4 років, не вживав алкогольні напої, однак війна має негативний вплив на його психоемоційний стан, що підтверджується наданими ним до апеляційної скарги, через що він постійно лікується.

Разом з цим, зазначає, що з результатами проведеного огляду він згоден не був, про що свідчить відсутність його підпису в результатах огляду, однак в порушення вимог ч.4 ст.266-1 КУпАП уповноваженою особою не було запропоновано йому пройти огляд у закладі охорони здоров`я, що в свою чергу тягне за собою недійсність акту огляду з використанням спеціальних засобів №0382 від 27.01.2023 року. Крім того, в порушенням вимог ч.6 ст.266-1 КУпАП його огляд було проведено без використання спеціальних технічних засобів відеозапису та в присутності лише одного свідка.

Таким чином, враховуючи приписи ч.9 ст.266-1 КУпАП, апелянт вважає, що проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння є недійсним, а інші наявні в матеріалах справи обставини, не усувають виявлені порушення проведення огляду на стан сп`яніння.

До апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, але його неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Таламанчук О.С. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протоколом ДНК-2/0430 про військове адміністративне правопорушення від 27 лютого 2023 року; пояснення свідка; акт огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціального технічного засобу.

Під час апеляційного розгляду були досліджені матеріали справи, які свідчать про таке.

Так, згідно протоколу ДНК-2/0430 про військове адміністративне правопорушення від 27 січня 2023 року, складеного офіцером відділення організації охорони патрульно-постової служби розшуку та діяльності Військової служби правопорядку у гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, вбачається, що приблизно о 23:30 годині 26.01.2023 року під час виконання обов`язків військової служби у військовій частині НОМЕР_1 було виявлено солдата ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. В подальшому з метою проведення огляду на виявлення вживання алкогольних напоїв солдату ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у розташуванні АДРЕСА_2, на що він добровільного погодився. Під час проведення даного огляду за допомогою спеціального технічного засобу ALKONT-U8300 № .01.2023 року о 02:50 годині було вставлено, що солдат ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (акт огляду №0382 від 27.01.2023 року - перебуває в стані алкогольного сп`яніння 2,329 проміле, тест №00000158 від 27.01.2023 року).

Під час складання протоколу свідки присутні не були, ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП, про що у протоколі міститься відповідний підпис ОСОБА_1 .

У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено «Я, ОСОБА_1 дійсно 26.11.2023 року приблизно о 23-30 годині перебував на території м. Краматорська Донецької області (пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 ) під час виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду та військового часу у нетверезому стані, вжив алкогольні напої, а саме приблизно 150 грам горілки о 21:00 годині 26.01.2023 року. Свою провину визнаю у повному обсязі».

Протокол підписаний ОСОБА_1 та ним отримано його другий примірник (а.с.1-5).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №0382 від 27.01.2023 року (а.с.6), вбачається, що в присутності свідка ОСОБА_3 було проведено огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціалізованого приладу для визначення концентрації парів алкоголю у повітрі, що видихається "Алконт U8300 № 83013393", результат огляду - 2,329 ‰. В акті також зазначено, що з результатами ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його особистий підпис.

Із результатів спеціального технічного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння (без нумерації) вбачається, що інспектором Богатирьовим В.М. 27.01.2023 о 02:50 годині, проведено огляд тестуємого ОСОБА_1 , результат: 2.329 ‰. З даними результатами ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 27.01.2023 року (а.с.8) вбачається, що 26.01.2023 приблизно о 23:30 год. під час проведення перевірки наявності особового складу ним був виявлений солдат ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, шатка хода, почервоніння очей). В подальшому з метою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння солдату ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`яніння у розташуванні АДРЕСА_2 , на що він добровільно погодився. В результаті проведеного огляду було встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду від 27.01.2023 року (прилад "Алконт U8300 № 83013393") - 2,329 ‰.

Відповідно до копії військового квитка НОМЕР_2 від 16.01.1995 року (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді стрільця-зенітника.

Верховним Судом сформована правова позиція (постанови у справі 205/1993/17-ц від 25.04.2018 року, №131/1449/16-ц від 14.02.2018 року та інші) щодо тривалості особливого періоду та його дії на теперішній час, з огляду на положення ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тобто, слід констатувати, що в Україні діє особливий період.

Отже, аналіз досліджених під час судового та апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у його перебуванні в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є неспроможними.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує, що сам факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не оспорюється ним в поданій апеляційній скарзі.

Також апеляційний суд вважає неспроможними й доводи апелянта про наявність протиріч у часі вчинення адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі та його поясненнях, оскільки вважає, що зазначення у протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності дати вчинення правопорушення 26.11.2023 року є суто технічною помилкою, оскільки текст було надруковано на комп`ютері. Натомість, вказані пояснення були підписані військовослужбовцем ОСОБА_1 власноручним підписом без жодних зауважень.

Водночас суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами ОСОБА_1 щодо порушення уповноваженою особою Військової служби правопорядку вимог ст.266-1 КУпАП під час проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки КУпАП було доповнено ст.266-1, згідно із Законом України № 2839-IX від 13.12.2022, який набрав чинності 27.01.2023 року. Тобто, на час вчинення ним адміністративного правопорушення о 23:30 год. 26.01.2023 року, положення вказаної статті не діяли, а тому застосуванню не підлягали, що узгоджується із приписами статті 8 КУпАП.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення його прав, у зв`язку із розглядом справи місцевим судом без його повідомлення, як на підставу для скасування судового рішення є неспроможними, оскільки права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП, відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

Всі інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують встановлені судом фактичні обставини справи та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Отже суд апеляційної інстанції вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 гривень, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд зробив висновок, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО