Провадження 3/127/5491/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Шаргородським РС УДМС України у Вінницькій області 17.02.2017, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

15.06.2023 старшим інспектором СЮП Вінницького РУП капітаном поліції Кривенком С.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 622600. З даного протоколу вбачається, що « ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо свого малолітнього сина ОСОБА_2 , 2022 року народження, який 18.05.2023 по АДРЕСА_3 перебував у кафетерію «Терра-Мара» без належного догляду», тим самим ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що свої батьківські обов`язки виконує належним чином, а 18.05.2023 залишила малолітнього сина із рідною бабусею з метою відвідання лікарні із старшим сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що не могла передбачити ситуації, яка виникла, оскільки малолітній син неодноразово залишався з бабусею матір`ю чоловіка.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18.05.2023 залишила свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з бабусею ОСОБА_4 , яка є матір`ю її чоловіка, оскільки вимушена була звернутись із старшою дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до лікарні.

На лінію служби «102» 18.05.2023 надійшло повідомлення про агресивне поводження невідомими особами в стані алкогольного сп`яніння в кафе «Терра-Маре». Після прибуття працівниками поліції на виклик було виявлено разом із ОСОБА_4 , що перебувала в стані алкогольного сп`яніння, малолітню дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані:

- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

- піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

- поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення.

Судом прийнято до уваги, що під незабезпеченням необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх. Ухилення батьків і осіб, що їх замінюють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності. Виховання складається з різного роду дій батьків.

Таким чином, невиконання ОСОБА_1 належним чином передбачених законодавством своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що полягає у неналежному піклуванні зокрема про його безпеку, що стало наслідком для складання 15.06.2023 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальністьза яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Вживання алкогольних напоїв в присутності дитини, відсутність спілкування із дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення - все це негативно впливає на її розвиток як складову виховання, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, судом розцінюється як ухилення від виховання дитини батьком, внаслідок його поведінки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винна у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 622600 від 15.06.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи та усними поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Санкція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Тому, вирішуючи який саме вид адміністративного стягнення слід застосувати до правопорушника, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не мала умислу ухилятися від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо належного піклування про виховання свого малолітнього сина, вона не передбачала і свідомо не допускала шкідливих наслідків та не бажала їх настання. Однак, факт ухилення нею від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, мав місце.

Судом враховано, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягалась; має двох малолітніх дітей.

Суд вважає, що в даному випадку, наслідки діяння ОСОБА_1 не представляють суспільної небезпеки, не завдали та не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

В свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

При цьому судом враховано, що законодавство не містить повного переліку малозначних правопорушень або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Однак можна зробити висновок, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам. У кожному конкретному випадку орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, самостійно вирішує питання про визнання діяння малозначним.

Згідно із ст. 22 КпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення, обмежившись у відношенні неї усним зауваженням.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 24 КУпАП усне зауваження не відноситься до виду адміністративного стягнення, внаслідок чого підстави для справляння судового збору з ОСОБА_1 відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 22-24, 33-35, 37, 38, ч. 1 ст. 184, ст.ст. 221, 245-249, 251-252, 268, 277, 279, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шаргородським РС УДМС України у Вінницькій області 17.02.2017; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя: