Провадження № 3-5551/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2023 року Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Горбатовська С. А., за участю: секретаря судового засідання Омельченко Ю. О., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрований: АДРЕСА_1 ,

проживає: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 03.07.2023, о 06.50 год., перебуваючи на зупинці громадського транспорту по АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно співмешканки ОСОБА_1 , а саме, словесно ображав.

В суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що у лютому 2019 року познайомився з ОСОБА_1 , запропонував останній жити за місцем його проживання, оскільки ОСОБА_1 не мала місця проживання у м. Києві. Проте, зазначив, що жодних відносин з ОСОБА_1 не мав, спільно з останньою однією сім`єю не проживав, здавав ОСОБА_1 кімнату в оренду. ОСОБА_1 заплатила йому за оренду за 6 місяців проживання, потім платити перестала. В ході проживання ОСОБА_1 вела «аморальне життя», зустрічалась з чоловіками. У квітні 2021 року ОСОБА_1 з квартири виїхала, маючи не сплачену заборгованість за оренду житла. У 2022 році ОСОБА_1 з матір`ю приїхали до нього додому, забрати речі. Мати вкрала з його дому цінні речі (ланцюжок з прикрасою, мобільний телефон, чашку.) З приводу крадіжки від декілька разів приходив до ОСОБА_1 на роботу, зустрічав її, вимагаючи повернути викрадене, проте, ніякого насильства до неї вчиняв. 03.07.2023, вранці, прибув за місцем роботи ОСОБА_1 , побачив останню через дорогу, проте, до неї не підходив та не говорив. ОСОБА_1 , побачивши його, викликала працівників поліції.

ОСОБА_1 судді пояснила, що на початку 2019 року, працюючи в кредитній установі, познайомилась з ОСОБА_2 , почали спілкуватись, за деякий час ОСОБА_2 запропонував спільно проживати, на що вона погодилась. Протягом двох років спільно проживали у ОСОБА_2 однією сім`єю, оренду плату вона не сплачували, оплачувала комунальні послуги, купувала продукти харчування. ОСОБА_2 подарував їй срібний ланцюжок з кулоном дельфін. ОСОБА_2 сильно ревнував, внаслідок чого вона у квітні 2021 року виїхала з квартири, залишивши навіть свої речі. Подарунок ОСОБА_2 - ланцюжок з дельфіном викинула за непотрібністю. ОСОБА_2 телефонував, писав, просив повернутись, на що вона не реагувала. За рік домовилась з ОСОБА_2 , що забере свої речі з квартири. Влітку 2022 року приїхала із своєю матір`ю додому до ОСОБА_2 , проте останній почав її ображати, тому за її речами піднялась мати, яка забрала її чашку, свій (мати) мобільний телефон, який давала ОСОБА_2 відремонтувати. Речей ОСОБА_2 її мати не брала. Починаючи з кінця 2022 року ОСОБА_2 став її переслідувати, писав на її роботу, зустрічав біля роботи, ображав її та її подруг. 03.07.2023 ОСОБА_2 прийшов до місця її роботи, хапав за руки, ображав, тому вона викликала працівників поліції. Ні про гроші або викрадене майно їй нічого не говорив.

В суді свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_2 є його батьком, проживає за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 проживала за вказаною адресою, проте, по відносинам між нею і батьком нічого не знає, оскільки вранці йшов, а ввечері повертався.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступних висновків.

П. 3) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З пояснень сторін та свідка вбачається, що у 2019 - 2021 роках ОСОБА_2 проживав з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Аналізуючи позицію ОСОБА_2 в суді, суддя вважає, що, даючи пояснення у справі, ОСОБА_2 намагався приховати факт проживання з ОСОБА_1 однією сім`єю, проте, з наданих ним пояснень вбачаються обставини спільного проживання, про які повідомила судді ОСОБА_1.

Крім того, суддя критично ставиться до повідомлених ОСОБА_2 підстав для неодноразових зустрічей з ОСОБА_1 з його ініціативи, як то, заборгованість з орендної плати за 2019 - 2021 роки, чи то викрадення ОСОБА_1 його речей у 2022 році, оскільки пояснення в цій частині змінювались в ході розгляду справи, а тому суддя вважає їх такими, які дані з метою уникнення відповідальності за фактично вчинене.

Загалом такі дії ОСОБА_2 . ОСОБА_1 сприймала, як переслідування.

Разом з тим, пояснення ОСОБА_1 , дані в судовому засіданні, є послідовними та логічними по обставинам як спільного проживання, починаючи з 2019 року, так і дій ОСОБА_2 на час складення протоколу.

При цьому, пояснення ОСОБА_1 по фактичним обставинам справи не заперечувались в суді ОСОБА_2 , а тому суддя приймає їх до уваги.

Таким чином, ОСОБА_2 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Пригода, яка мала місце 03.07.2023, та відомості про які повідомила ОСОБА_1 в судовому засіданні, відповідають обставинам, викладеним у протоколі.

За наведених підстав, суддя вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 -2 КУпАП, доведена повністю доказами, зібраними у справі, дослідженими в суді.

Обираючи вид стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини і майновий стан.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір у справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За викладеним, керуючись ст. ст. 40-1, 283,284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Накласти на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170 грн.)

Штраф підлягає сплаті на номер рахунку UA0026010; отримувач: УК у Солом`янському районі; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100, призначення платежу: «адміністративні штрафи та інші санкції».

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 536,80 грн. на користь держави.

Судовий збір підлягає сплаті на номер рахунку UA0026001; одержувач: ГУК у м. Києва, ; банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя: