ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/181/23 Номер провадження 33/814/1268/23Головуючий у 1-й інстанції Романенко О.О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 березня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 04.02.2023, о 10:49 в с. Шевченківка по вул. Кременчуцька, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу газоаналізатора Драгер 02220, тест №567. Результат огляду позитивний 1,58% проміле. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зокрема вказує, що він не керував транспортним засобом, оскільки останній був припаркований на узбіччі.

Окрім того в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що він ознайомився та отримав копію судового рішення від 16.03.2023 лише 05.04.2023, після повернення з відрядження.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Так, матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_1 не приймав участь в розгляді справи. Копія оскаржуваної постанови від 16.03.2023 була направлена йому судом 17.03.2023, разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів щодо її отримання правопорушником, а тому є заслуговуючими на увагу доводи ОСОБА_1 щодо ознайомлення з оскаржуваною постановою 05.04.2023, після чого у визначений КУпАП 10-ти денний строк була подана апеляційна скарга.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП,

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №337209 від 04.02.2023 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з особистими поясненнями «випив вчора, сьогодні керував» та приміткою працівника поліції щодо передачі права керування іншому водію ОСОБА_2 ,

талон тестування на алкоголь за допомогою алкотестеру Drager 7510, тест №567, згідно якого станом на 11:24 год. 04.02.2023 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,58 % проміле,

акт огляду на стан сп`яніння, з особистим підписом правопорушника щодо згоди з результатом огляду 1,58% проміле,

направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу

записи з бодікамер працівників поліції,

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з долученого до справи відеозапису, автомобіль під керування ОСОБА_1 буксирувався іншим автомобілем та був зупинений за порушення ПДР, а саме відсутність аварійної світлової сигналізації, яка вмикається під час буксирування на автомобілі, що буксирується.

Під час перевірки документів у поліцейського виникла підозра щодо перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, на що останній повідомив, що вчора вживав (10:51 год).

На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер ОСОБА_1 погодився. Результат після продуття позитивний 1,58% проміле (11:18 год.).

Вказаний результат проходження огляду на стан сп`яніння також підтверджується роздруківкою з алкотестеру Драгер.

Позитивний результат проходження огляду на стан сп`яніння став підставою для складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Весь перебіг подій з моменту зупинки транспортного засобу, подальше спілкування з водієм, проходження ним огляду на стан сп`яніння та складання протоколу було зафіксовано як на відеореєстратор поліцейського автомобіля так і службову бодікамеру, у зв`язку з чим вказані відеозаписи, як належні докази, були прийняті судом до уваги.

Не заперечуючи факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на відсутність факту керування ним транспортним засобом, вказуючи, що останній стояв на узбіччі.

Між тим зазначені доводи спростовуються відеозаписом з відеореєстратора поліцейського автомобіля, на якому зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , який буксирується іншим авто, тобто перебуває в русі.

Також під час спілкування з поліцейським водій не заперечував факт керування, пояснюючи, що його буксирували на заправку, а потім йому треба доїхати додому, а в особистих поясненнях в протоколі зазначив, що «вчора випив, сьогодні керував».

Вказані твердження апелянта не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги та розцінюються як намагання останнього уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна