КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю захисника Шовкопляса С.П., який дії в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 25.12.2022 року о 07 год. 56 хв. на вул. Шевченка, 55 в м. Біла Церква водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Біла Церква, вул. Василя Стуса, 41, за результатами проведення якого згідно висновку лікаря-нарколога №119 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2023 року, а провадження в справі стосовно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції прийняв оскаржувану постанову без встановлення всіх обставин даної справи і не взяв до уваги його пояснення та письмові заперечення.

При цьому вказує, що приймаючи рішення про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя послався на результат огляду, проведений поліцейським на місці зупинки - 0,47‰, з яким він не погодився, а результат огляду в медичному закладі йому не показали, можливо він і не перевищував допустиму норму 0,2‰. Крім того, він не погодився з результатами огляду, проведеного у медичному закладі, однак повторний огляд лікар не проводив, а лише виміряв йому тиск. Копію Висновку лікаря йому не видавали і акт огляду був складений за його відсутності з внесенням у нього недостовірних відомостей.

Також апелянт зазначає, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проводився за допомогою газоаналізатора «Alcotest 3000» прилад №AREN-0086, однак результати такого огляду не можуть вважатись достовірними, оскільки повірка даного приладу була проведена в уповноваженому сертифікованому сервісному центрі 02.03.2021 року, а тому даний прилад не має законних підстав використовуватись після 02.03.2022 року, так як це є порушенням експлуатації цього приладу.

Крім того вказує, що поліцейський склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, з яким він не погодився, оскільки цей огляд проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» з використанням мундштуку без зворотнього клапану, що заборонено інструкцією з експлуатації данного приладу.

На переконання апелянта, при проведенні його огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції та медичними працівниками допущено багато порушень вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»(затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015), якою регламентована процедура проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, а тому відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП та п.22 Інструкції його огляд на стан алкогольного сп`яніння вважається не дійсним.

Вислухавши пояснення захисника Шовкопляса С.П. на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені в його апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні ним п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №356928 від 25.12.2022 року (а.с. 1) складеним стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; даними Висновку №119 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, проведеного лікарем-наркологом у КНП «Білоцерківська міська лікарня №4», згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2) даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння виявлені поліцейським та результати проведеного тесту на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 5); даними рапорту інспектора БПП в м. Біла Церква Литвина О.О. щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 7); розпискою гр. ОСОБА_2 , яка зобов`язалась доставити автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Біла Церква, вул. Леваневського, 47/1 та не допускати ОСОБА_1 до керування ним (а.с. 6), що підтверджує факт його відсторонення від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 8), які підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна правова оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 8), після зупинки водія ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху, поліцейський повідомив останньому про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 пояснив, що вчора випив пляшку пива. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер» ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд, результат якого показав 0,47‰ алкоголю. Однак ОСОБА_1 не погодився з таким результатом, у зв`язку з чим він був доставлений до закладу охорони здоров`я де пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога і згідно Висновку лікаря №119 останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що лікар оголосив ОСОБА_1 .

Отже дані зафіксовані на вказаному відеозаписі спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції та медичними працівниками встановленої процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»(затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015), якою регламентована процедура проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що результати огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного у медичному закладі за допомогою газоаналізатора «Alcotest 3000» прилад №AREN-0086 не можуть вважатись достовірними, оскільки повірка даного приладу була проведена в уповноваженому сертифікованому сервісному центрі 02.03.2021 року, а тому даний прилад не має законних підстав використовуватись після 02.03.2022 року, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно долученого до апеляційної скарги свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5898 (а.с. 40) повірка даного приладу здійснювалась 07.10.2022 року і чинна до 07.10.2023 року, про що також зазначено лікарем-наркологом в Акті медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 25.12.2022 року (а.с. 39).

Апеляційні посилання ОСОБА_1 на те, що лікар не проводив його повторний огляд, а лише виміряв йому тиск, копію Висновку не видавав і склав Акт огляду за його відсутності з внесенням у нього недостовірних відомостей, є необґрунтованими, оскільки такі твердження спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема даними Висновку медичного огляду №119 (а.с. 2), в якому ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив ознайомлення з результатами його огляду, а також даними відеозапису (а.с. 8), на якому, крім іншого, зафіксовано, що за результатами огляду ОСОБА_1 лікар повідомив останньому свій висновок про перебування його в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейський склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу і суддя послався в оскаржуваному рішенні на результат цього огляду, проведеного поліцейським - 0,47‰, з яким він не погодився, є неспроможними, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення складеного стосовно ОСОБА_1 та оскаржуваної постанови судді від 04.04.2023 року вбачається, що останній керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння і такий стан було встановлено саме Висновком лікаря-нарколога №119.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 «а» Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2023 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа: №357/857/23; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження: №33/824/2601/2023

Головуючий у І інстанції - Буцмак Ю.Є.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.