ЄУН № 336/7114/23
пр. № 3/336/3947/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 липня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, при секретарі Пустовіт В.О., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 10 липня 2023 року приблизно о 14.30 годині ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме ображав образливими словами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні заперечував, вказуючи, що 10.07.2023 року він разом із дружиною ОСОБА_2 та знайомим ОСОБА_3 пили пиво. Згодом почали сваритись з дружиною та ОСОБА_1 попросив дати йому речі, щоб він міг піти, але дружина не давала ОСОБА_1 його речі. Жодного насильства щодо дружини він не вчиняв.

Потерпілі, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не сповістили.

В ході розгляду справи за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, був допитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що ОСОБА_1 є його знайомим. 10.07.2023 року у АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 підійшли до лавки. Згодом вийшла дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 та вони почали сваритися, оскільки ОСОБА_1 хотів забрати свої речі та піти, але дружина заважала йому та не давала забрати речі. Потім ОСОБА_1 викликав поліцію. При цьому свідок заперечував факт того. що ОСОБА_1 після сварки заходив до житла потерпілої чи викидав звідти будь-які речі. вказуючи. що потерпіла заперечувала проти того. щоб ОСОБА_1 заходив до квартири.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 , вона разом із неповнолітньою дочкою мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , її чоловік мешкає окремо, хоча вони перебувають у шлюбі та наразі триває процес розлучення. 10.07.2023 року її чоловік прийшов забрати свої речі та влаштував сварку в ході якої викинув самокат дитини з вікна, ображав її образливими словами, кричав на дитину. Все це відбувалось у присутності дитини.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив про незгоду із протоколом, а в письмових поясненнях вказав про те, що 10.07.2023 року його дружина викликала поліцію але, згідно зі ст. 63 Конституції України, відмовився від надання пояснень.

10.07.2023 року відносно ОСОБА_1 були складені термінові заборонні приписи, якими кривдника зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 16.30 години 10.07.2023 року до 16.30 години 20.07.2023 року.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

Згідно з положенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, які спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Натомість, незважаючи на виклики до суду, ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судове засідання не прибули, що в даному випадку перешкодило суду отримати докази безпосередньо з їх показань в ході допиту з дотриманням положень чинного законодавства.

А надані ОСОБА_1 та свідком, який був допитаний під присягу, покази щодо обставин справи, спростовують пояснення потерпілої ОСОБА_2 .

При цьому працівниками поліції не здійснено опитування інших осіб, які б були очевидцями подій (сусідів), а в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази вчинення ОСОБА_1 дій, які б підпадали під ознаки домашнього насильства.

За таких обставин, на переконання суду, матеріалами справи не підтверджено скоєння ОСОБА_1 дій, які б можна було кваліфікувати як домашнє насильство.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року