Справа № 930/1246/23
Провадження №3/930/492/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2023 року м.Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Войницька Т.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ст. 184 ч.3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 773058 від 25.04.2023 року ОСОБА_1 не виконує належним чином обов`язки по вихованню сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 24.04.2023 року близько 18:00 год., з необережності, на території парку в смт. Ситківці по вул. Центральній, штовхнув ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який впав та отримав тілесні ушкодження у вигляді гематоми на лівій щоці, тобто вчинив дрібне хуліганство.

У зв`язку із чим, ОСОБА_1 притягується до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.184 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя вважає, що справу можна розглянути за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі письмовими доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст.245цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Диспозицією ч. 3 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4цього Кодексу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не виконує належним чином обов`язки по вихованню сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 24.04.2023 року близько 18:00 год., з необережності, на території парку в смт. Ситківці по вул. Центральній, штовхнув ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який впав та отримав тілесні ушкодження у вигляді гематоми на лівій щоці, тобто вчинив дрібне хуліганство.

У свою чергу, ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства характеризуватися наявністю вини у формі умислу.

Особа, яка скоїла дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок, і бажає чи свідомо допускає вияв неповаги до суспільства.

Отже, дрібне хуліганство за формою вини не може бути необережним, а вчиняється лише умисно.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив дрібне хуліганство з необережності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених законом (ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП).

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Відповідний правовий висновок викладено у п.39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

За змістом вимог ст.256, ч. 1 ст.257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення на погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд позбавлений можливості, оскільки це суперечитиме як вимогам чинного законодавства, так і стандартам, встановленим ЄСПЛ.

Відповідно до п.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що оскільки згідно з протоколом про адміністративне правопорушення малолітнім ОСОБА_2 вчинено дрібне хуліганство з необережності, що виключає склад дрібного хуліганства, тому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, належними та допустимими доказами у справі не підтверджена, у зв`язку із чим, суд вважає, що провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.274 КУпАП підлягає закриттю.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.9,184,245,247,251,252, 280 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.Є.Войницька