Справа № 308/6981/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/472/23 за апеляційною скаргою першого заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Козюберди В. В. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.06.2023.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тячів Закарпатської області, непрацюючий, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), на підставі ст. 22 КУпАП звільнений від адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України з оголошенням йому усного зауваження, а провадження у справі щодо нього відповідно до ч. 3 ст. 284 КУпАП,- закрито.

З протоколу про порушення митних правил № 0313/30500/23 від 05.04.2023 та постанови судді від 23.06.2023 вбачається, що 05.04.2023 о 06 год 32 хв, в зону митного контролю пункту пропуску «Вилок-Тісабеч» Закарпатської митниці, заїхав транспортний засіб марки «BMW X6», реєстраційний номер Італії НОМЕР_1 , який прямував у напрямку «В`їзд в Україну» під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 від 29.10.2015, виданий органом 2101, до митного контролю водій надав свій паспорт та паспорти пасажирів, свідоцтво про реєстрацію т/з та контрольний талон для проходження по зеленому коридору.

Відносно громадянина України ОСОБА_2 наявне орієнтування Закарпатської митниці Держмитслужби від 24.02.2023 № 7.7-28-10/19-316 щодо відсутності інформації про вивезення транспортного засобу марки «BRP CAN-AM», номер кузову НОМЕР_3 , реєстраційний номер Італії НОМЕР_4 .

Згідно інформації центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби, ОСОБА_3 03.10.2021 був ввезений на митну територію України транспортний засіб марки «BRP CAN-AM», номер кузову НОМЕР_3 , реєстраційний номер Італії НОМЕР_4 через митний пост «Солотвино Сігету Мармацієй» Закарпатської митниці ДМСУ в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року».

Таким чином, враховуючи інформаційні дані центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби, громадянин України ОСОБА_1 мав вивезти транспортний засіб марки «BRP CAN-AM»,

-2-

номер кузову НОМЕР_3 , реєстраційний номер Італії НОМЕР_4 , за межі митної території України до 04.10.2022, тим самим він перевищив встановлений чинним законодавством строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування більше ніж на тридцять діб.

Згідно письмового пояснення громадянин України ОСОБА_1 повідомив, що не зміг вчасно вивезти транспортний засіб марки «BRP CAN-AM», номер кузову НОМЕР_3 , реєстраційний номер Італії НОМЕР_4 у зв`язку з введенням військового стану в Україні, та не можливістю приїхати в Україну, про продовження терміну ввезення транспортного засобу в митницю не звертався.

Згідно інформації, отриманої з мережі Інтернет (сайт «mobile.de») від 05.04.2023, вартість аналогічного/подібного транспортного засобу марки «BRP CAN-AM», 2007 року випуску, тип двигуна - бензин, об`єм 650 см3, становить 3900 євро, що згідно курсу НБУ станом на 05.04.2023 становить 155474 грн 67 коп.

Таким чином громадянин України ОСОБА_2 перевищив встановлений статтею 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, більше ніж на тридцять діб.

Його дії, кваліфіковано за ч. 6 ст. 481 МК України.

Суддя розглянувши справу, дійшла висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України за обставин, зазначених у протоколі про порушення митних правил, а закриття провадження у справі вмотивувала тим, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення вперше, а також врахував відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та характер правопорушення.

В апеляційній скарзі заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби ставиться питання про скасування постанови та ухвалення нової про накладення на ОСОБА_2 за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України, адміністративного стягнення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що згідно зобов`язання про зворотне вивезення, ОСОБА_2 зобов`язаний був вивезти зазначений транспортний засіб до 03.10.2022. Однак ОСОБА_2 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки «BRP CAN-AM», номер кузову НОМЕР_3 , реєстраційний номер Італії НОМЕР_4 . Будь-яких належних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МК України, зазначеною особою подано не було. Таким чином, ОСОБА_2 перевищив встановлені ст. 380 МК України строки тимчасового ввезення вказаного транспортного засобу, більше ніж на тридцять діб. Разом з тим, представник митного органу вважає висновок судді про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 у зв`язку із малозначністю вчиненого діяння необґрунтованим.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 та його захисник-адвокат Пітух В. І. на розгляд справи щодо ОСОБА_2 не з`явилися, судову кореспонденцію отримували, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Пітуха В. І.,

-3-

що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує заяву захисника-адвоката Пітуха В. І. про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, зібрані докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дотримався вимог вказаного закону при розгляді даної справи.

Зокрема, судом першої інстанції належним чином встановлено фактичні обставини даного адміністративного провадження, досліджено та надано вірну правову оцінку зібраним доказам в їх сукупності.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах, кваліфікація дій останнього за ч. 6 ст. 481 МК України є правильною, та в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, зокрема те, що діяння, вчинене ОСОБА_2 , хоча і містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.

Судом першої інстанції взято до уваги те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення вперше, враховано дані про особу, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, характер правопорушення, з огляду на вид і розмір передбаченого покарання, мету призначення покарання та співмірність можливого покарання

-4-

вчиненому правопорушенню, тобто принцип розумності призначення покарання, те, що наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам та державі та вважав за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та провадження у справі закрити.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сукупність вищенаведених обставин обґрунтовано визнано підставою для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю правопорушення.

Таким чином, застосування до ОСОБА_2 такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності відповідає вимогам ст. 22 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не підтвердив документально факт настання дії обставин непереборної сили, в зв`язку із чим його дії не можна вважати малозначними є необґрунтованими.

При цьому, апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_2 має на утриманні трьох дітей, неможливість вивезення транспортного засобу за межі митної території України, окрім дії воєнного стану, зумовлена ще й хворобою останнього та надані з цього приводу підтверджуючі дані (а. с. 41-48).

Апеляційний суд підстав для скасування постанови суду першої інстанції та винесення нової постанови, про що просить у своїй апеляційній скарзі представник Закарпатської митниці, не знаходить, у зв`язку з чим апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що митним органом не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань, у тому числі й про доручення до матеріалів справи будь-яких доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Козюберди В. В. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.06.2023 щодо ОСОБА_4 без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя