Провадження № 3/761/5718/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,-

- за ст.122-4 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

до Шевченківського районного суду м. Києва з управління патрульної поліції у м. Києві надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачені ст. 122-4 КУпАП.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 497914 вбачається, що такий було складено 12.07.2023 року о 10 год. 10 хв. старшим інспектором ВРОМ ДТП УПП у місті Києві ДПП капітаном поліції Шкварою Андрієм Васильовичем.

У фабулі зазначеного протоколу вказано про те, що 09.07.2023 року о 18 год. 15 хв., в м. Києві, вул. Е. Чикаленка, буд. 2-4/7 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN державний номерний знак НОМЕР_1 скоїла ДТП з автомобілем SKODA державний номерний знак НОМЕР_2 не дочекавшись поліцію, місце пригоди залишила. Чим порушив вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

В судому засідання ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що не відчула момент зіткнення з іншим автомобілем, а тому і продовжила рух.

Пункт 2.10. А Правил дорожнього руху передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП передбачають, що провадження у справах про адміністративне правопорушення має забезпечувати повне, всебічне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

За умовами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом із тим, для кваліфікації діяння за ст.122-4 КУпАП необхідним, зокрема, є встановлення порушення, саме залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні..

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Даних щодо умислу ОСОБА_1 на залишення місця пригоди, до якого він був причетний, матеріали справи не містять, і в судовому засіданні таких не встановлено.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Частиною 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тому провадження за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 36, 122-4, 221,247, 283- 285, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скарга, не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: