Справа № 354/955/23
Провадження № 3/354/752/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., при секретарі судового засідання Бабаєвій Є.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 (м.Яремче) Надвірнянського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,, РНОКПП Суду не надано,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 534212 від 30.06.2023, 30.06.2023, близько 16 год 50 хв, за місцем свого проживання гр. ОСОБА_1 вчинив відносно своєї невістки домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав її та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могл бути заподіяна шкода її фізичному та психологічному здоров`ю. Тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав. Пояснив, що невістка має намір вигнати його з будинку, а тому доносить відносно нього неправдиву інформацію. Він є власником житлового будинку, де на даний час проживає також його невістка та син. У них жодних конфліктів не було. Повідомив суд, що йому не було відомо про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки зазначений протокол складено у його відсутності, копію протоколу він не отримував, для дачі пояснень працівники поліції його не викликали, і йому нічого про обставини, викладені у протоколі не було відомо.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в частині 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суд звертає увагу, що розгляд справи повинен відбуватися в межах доводів протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, а суддя не має права у будь-який інший спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Таким чином, дослідивши надані суду докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні не підтверджується дослідженими судом доказами. Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у матеріалах справи містяться тільки протокол про адміністративне правопорушення у якому зазначається про конфлікт між ОСОБА_1 та його невісткою, рапорт працівника поліції, де зазначається про те, що ОСОБА_1 ображає малолітню дитину невістки, заява та пояснення ОСОБА_2 , невістки ОСОБА_1 . Інші докази, окрім зазначених, зокрема, покази інших членів сім`ї чи незалежних свідків у матеріалах справи відсутні.

Крім того, у ході судового розгляду встановлено, що конфлікт, про який йдеться у адмінпротоколі, виник по місцю проживання ОСОБА_1 , у житловому будинку, який належить йому на праві власності.

Відповідно, заявниця ОСОБА_2 могла уникнути конфлікту, якщо він дійсно мав місце, і може уникнути, змінивши своє місце проживання.

З огляду на все зазначене вище, суд має обгрунтовані сумніви щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно з п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що останні не містять достатніх доказів, які б без сумніву доводили вину ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, а тому вважаю за необхідне закрити провадження по справі, оскільки не доведено наявними доказами у справі складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 173-2, 247, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 11.08.2023.

Суддя: М. В. Остап`юк