КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/3494/2023 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Єсауленко М.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постановисудді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 21 червня 2023 року подав на неї апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтоване з посиланням на те, що ОСОБА_1 вступив до лав Збройних Сил України, де і перебуває на теперішній час.

Крім цього, з 30.11.2022 року по 08.12.2022 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у Київській міській Клінічній лікарні № 18, що підтверджується відповідною медичною документацією та направленням на лікування.

Зазначив, що не отримував повідомлення від суду першої інстанції про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього і не знав та не міг знати про винесення щодо нього постанови Голосіївського районного суду від 01.12.2022 року.

При цьому, про існування постанови Голосіївського районного суду від 01.12.2022 року дізнався лише 20.06.2023 року від знайомих, які знайшли цю постанову на сайті Судової Влади України.

У зв`язку з викладеним, скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судові засідання 17.07.2023 року та 31.07.2023 року для розгляду питання про поновлення строку на апеляційне оскарження не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав, а тому, відповідно до положень ч.6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд вважає можливим розглянути клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження без його участі, оскільки його неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Із змісту постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції.

При цьому, з наявних в матеріалах справи даних вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся про день та час розгляду справи, шляхом направлення йому судових повісток на 11.10.2022 року та 01.12.2022 року (а.с. 4-5). При цьому, про дату останнього судового засідання 01.12.2022 року скаржнику додатково направлено SMS-повідомлення на мобільний телефон, який був зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення. Наведений факт повідомлення ОСОБА_1 про день та час судового засідання призначеного на 01.12.2022 року підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку SMS - повідомлення від 13.10.2022 року (а.с. 06).

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`являвся, про причину своєї неявки Голосіївський районний суд міста Києва не повідомив, а тому, за наявності даних про належне повідомлення про день та час розгляду справи, зважаючи на обов`язок суду дотримуватись розумного строку розгляду справи та недопущення зловживання її учасниками своїми процесуальними правами, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності правопорушника.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким останній ознайомлений та отримав його копію, і в цьому протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться у Голосіївському районному суді м. Києва, а тому скаржник об`єктивно мав можливість дізнатись про рух даної справи та результати її розгляду.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 до 21 червня 2023 року вживав заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження або звертався до суду для отримання копії оскаржуваної постанови, в тому числі в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження, що свідчить про недобросовісність його процесуальної поведінки.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції, після розгляду справи, правопорушнику була надіслана копія постанови суду (а.с. 9).

Більш того, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 2022 року була надіслана судом 05 грудня 2022 року та оприлюднена в Реєстрі 06 грудня 2022 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_1 мав можливість дізнатись про результат розгляду справи, ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та міг оскаржити постанову в апеляційному порядку у встановлений законом строк.

Посилання в клопотанні про поновлення строку на те, що зі змістом оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 ознайомився лише 20 червня 2023 року, як на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки положення статті 294 КУпАП пов`язують обчислення десятиденного строку на апеляційне оскарження саме з днем винесення постанови, а не з днем ознайомлення з її текстом.

Необгрунтованими є і посилання у скарзі на те, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 30.11.2022 року по 08.12.2022 року, оскільки навіть після закінчення строку перебування на стаціонарному лікуванні 08.12.2022 року, скаржник лише 21 червня 2023 року, тобто через пів року, звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Крім того, не може свідчити про поважність причин пропуску процесуального строку і посилання на те, що ОСОБА_1 вступив до лав Збройних Сил України, де і перебуває на теперішній час. На переконання апеляційного суду, наведені обставини, самі по собі не свідчать про відсутність можливості у ОСОБА_1 вчасно звернутись до суду з апеляційною скаргою, не допустивши тим самим значного пропуску строку на апеляційне оскарження.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП у разі відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Враховуючи викладене, наведені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали вчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, тому виходячи з того, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не доведено поважності причин пропуску такого строку, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 2022 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Матвієнко