КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.04.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як встановив суддя у постанові, 11.03.2023 року о 02 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Гмирі, 39 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що погано реагують на світло, блідість шкірного покриву, тремтіння пальців рук, який від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Сіренко М.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.04.2023 року, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 251 280 КУпАП, оскільки суд розглянув справу без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

При цьому зазначає, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому у поліцейських не було підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння. Вважає, що працівники поліції діяли стосовно ОСОБА_1 упереджено, після того як було встановлено, що він раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також вказує, що працівники поліції, всупереч вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» безпідставно зупинили водія ОСОБА_1 , а тому всі подальші дії поліцейських є незаконними.

Крім того, апелянт посилається на порушення працівниками поліції вимог п.6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395), оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейський не вказав у фабулі протоколу, які саме дії вчинив ОСОБА_1 з метою ухилення від огляду, тобто об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП розкрита не в повній мірі.

ОСОБА_1 та його захисник Сіренко М.Ю. в судове засіданні, відкладене на 10.07.2023 року в черговий раз не з`явились, про місце, дату та час апеляційного розгляду повідомлялись належним чином (а.с. 35, 36), клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, а тому апеляційний суд, відповідно до вимог ч.6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 та його захисника, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені в апеляційній скарзі його захисника, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, з огляду на наступне.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №462944 від 11.03.2023 року (а.с. 1), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що погано реагують на світло, блідість шкірного покриву, тремтіння пальців рук), при цьому відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння, в якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння виявлені поліцейським (а.с. 2); розпискою ОСОБА_1 , який підтвердив факт залишення автомобіля «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 та зобов`язався не керувати ним протягом 72 годин (а.с. 3), що підтверджує факт його відсторонення від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 5), які підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог пункту 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 5), після зупинки водія ОСОБА_1 поліцейський висловив підозру щодо його перебування в стані наркотичного сп`яніння, посилаючись на наявність у нього ознак такого стану, у зв`язку з чим неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній спочатку погодився, однак не вчинив для цього жодних дій та через деякий час відмовився від проходження огляду, оскільки погано себе почуває.

При цьому поліцейським було роз`яснено водію ОСОБА_1 , що у разі його відмови від проходження огляду стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, зафіксовані на вказаному відеозаписі обставини повністю узгоджуються з даними викладеними поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та свідчать, що працівники поліції діяли з дотриманням вимог, передбачених ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою регламентована процедура проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому у поліцейських не було підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

Посилання апелянта на порушення працівниками поліції вимог п.6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395), оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейський не вказав у фабулі протоколу, які саме дії вчинив ОСОБА_1 з метою ухилення від огляду, апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння і згідно даних наявного у справі відеозапису водій ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, про що поліцейський зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки апелянтом не наведено, а його посилання на те, що працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та діяли стосовно нього упереджено, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини не є предметом перевірки апеляційним судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення, і в разі, якщо ОСОБА_1 або його захисниквважає незаконними дії працівників поліції, вони не позбавлені можливості оскаржити ці дії у передбаченому законом порядку.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа №753/5081/23; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження № 33/824/2613/2023

Головуючий у І інстанції - Скуба А.В.

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.