Справа № 199/4782/23
ПОСТАНОВА

іменем України

08.08.2023 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має посвідчення водія серії НОМЕР_1 , військовослужбовця, пенсіонера по інвалідності ІІ групи довічно, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.05.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 28.05.2023 о 08:00 годині у місті Дніпрі по вул. Солончакова, 26 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Patrol», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя; запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що він керував автомобілем, рухаючись через місто Дніпро в напрямку Полтавської області із Запорізької області, де він безпосередньо приймає участь у захисті Батьківщини від збройної агресії РФ. Його зупинили працівники поліції, яким він надав усі документи, що підтверджують його відношення до військової служби. Під час спілкування поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився, бо був тверезий. Він дув Драгер, але в нього не вийшло вірно продути даний прилад. Далі йому запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я, але повідомили, що він може самостійно його пройти протягом 2- годин та одночасно відмовитися в їх присутності від проходження такого огляду. Він, будучи юридично необізнаним, приймаючи до уваги, що він рухався в Полтавську область, погодився не проходити огляд в місті Дніпрі та вирішив пройти такий огляд в тому місті Полтавської області, куди він прямував. Прибувши за місцем призначення, прийшов до закладу охорони здоров`я, але йому повідомили, що огляд на стан сп`яніння в розумінні п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен відбуватися на підставі письмового направлення поліцейського із зазначенням часу виявлення ознак сп`яніння та в присутності поліцейського, а тому він не зміг пройти такий огляд.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, до суду надійшла справа, яка складається з протоколу про адміністративне правопорушення; рапорту поліцейського; диску із відеозаписом з бодікамери поліцейського.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав документи, в тому числі медичні, про те, що він: учасник бойових дій з 2014 року; пенсіонер по інвалідності ІІ групи довічно з 13.08.2019 внаслідок війни; з 02.03.2022 знову прийнятий у Збройні Сили України як доброволець, стрілець та 14.08.2022 отримав мінно-вибухову травму, черепно-мозкову травму, стан після акубаротравми; має стійкий помірно виражений посттравматичний стресовий розлад, психопатоподібний варіант розвитку з проявами емоційно-вольової нестійкості, має сліпоту правого ока внаслідок нисхідної повної атрофії зорового нерву; всі травми пов`язані з проходженням військової служби.

Вищевказані документи підтверджують те, що ОСОБА_1 має емоційну лабільність, дратівливість, має ознаки психоемоційного виснаження, а тому пояснюють його поведінку, емоційно-вольову нестійкість під час спілкування з поліцейськими, що зафіксовано бодікамерою поліцейського.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як слідує з відеозапису з бодікамери поліцейського, цим записом взагалі не зафіксовано проведення огляду поліцейським водія ОСОБА_1 з метою фіксації ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . З цього відеозапису не зрозуміло, яким чином поліцейський виявив такі ознаки алкогольного сп`яніння, як почервоніння обличчя та запах алкоголю з порожнини рота.Даний відеозапис починається з пропозиції поліцейського продути газоаналізатор, на що водій ОСОБА_1 погоджується, продуває його, але не здійснює необхідного тиску, щоб прилад надав тест. Далі поліцейський роз`яснює водію, що він може самостійно протягом двох годин пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що не відповідає положенням ч. 4 ст. 266 КУпАП, оскільки огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться виключно в присутності поліцейського. Після цього поліцейський фактично переконує водія відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у їх присутності в закладі охорони здоров`я, письмове направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі не виписує.

В той же час, згідно ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Оскільки ОСОБА_1 не зміг пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, в такому випадку, у відповідності до п. 8 розділу І Інструкції, поліцейський повинен був скласти Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, форма якого наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Направлення повинно містити заповненим розділ щодо результату огляду водія, проведеного поліцейським, виявлених ознак сп`яніння, що стало підставою для направлення водія для огляду в заклад охорони здоров`я.

Складення Направлення на огляд водія у закладі охорони здоров`я є обов`язковим, оскільки відповідно до додатку 4 до Інструкції (пункт 16 розділу ІІІ) Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має містити заповненим п. 5 наступного змісту: «Ким посада, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, ОСОБА_2 , підпис та коли (точний час рік, год., хв.) направлена на огляд обстежувана особа, адже згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Оскільки поліцейський не склав Направлення на огляд водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно не зафіксовано як самих ознак алкогольного сп`яніння у водія цим документом, так і точний час їх виявлення, що є порушенням п. 8 розділу І та суперечить змісту додатку 4 до Інструкції, що, в свою чергу, порушує ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Крім того, з відеозапису з бодікамери поліцейського також слідує, що водію ОСОБА_1 не роз`яснили права та обов`язки у відповідності до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Як слідує з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно оформлення відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння з порушенням вимог ст. 266 КУпАП має наслідком недопустимість зібраних доказів по справі.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбулося з чисельними та суттєвими порушеннями умов як ст. 266 КУпАП, так і порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а саме: Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, у зв`язку з чим зібрані докази по справі є недопустимими.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), слід виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, результат дослідження та оцінки доказів надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи поза розумним сумнівом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , приймаючи до уваги істотні порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, а тому, зважаючи на вимоги ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко