Справа№718/2527/23
Провадження№3/718/932/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 року м. Кіцмань

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Скорейко В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції № 2 (м. Кіцмань) ЧРУП в Чернівецькій області щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.07.2023 року о 12 год. 25 хв по вул. Осінцева в с. Оршівці керував транспортним засобом Suzuki Lets II у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки т/з за допомогою пристрою Alcotest Drager 6810. Результат позитивний 1,26 промілє, тест № 417. чим порушив вимоги пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1ст. 130КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав, щиро розкаявся, пояснив, що будучи на риболовлі, пом`янув загиблого на війні внука.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності, дійшов наступних висновків.

Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Частина 1статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Із пункту 2.9а Правил дорожнього руху України слідує, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В ході судового розгляду судом встановлено, що на порушення п.2.9а ПДР України ОСОБА_1 15.07.2023 року о 12 год. 25 хв по вул. Осінцева в с. Оршівці керував транспортним засобом Suzuki Lets II у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки т/з за допомогою пристрою Alcotest Drager 6810. Результат позитивний 1,26 промілє.

Ця обставина підтверджується дослідженими судом протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 182027 від 15.07.2023, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.07.2023 та роздруківкою тесту Alcotest Drager 6810, відповідно до якої - результат позитивний 1,26 проміле, згоду із чим водій ОСОБА_1 засвідчив власним підписом в акті огляду.

Проходження огляду на стан сп`яніння водієм ОСОБА_1 зафіксовано на відеозапис IMG_3485.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується дослідженою судом постановою серія БАД № 131332, відеозаписом IMG_3499 та не заперечується самим ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Тому, аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю, оскільки останній, керуючи транспортним засобом, порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху, так як керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення, в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до ч 2-4 ст 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським. Проте, описана вище норма закону взагалі не охоплює ситуацію, коли особа не пред`явила поліцейському посвідчення водія і працівник поліції не зміг виконати вимоги ст. 265-1 КУпАП на місці зупинки транспортного засобу.

У цій справі посвідчення водія ОСОБА_1 не пред`явив, а поліцейський, відповідно, його не вилучив. Тому обчислювати ОСОБА_1 строк позбавлення права керування транспортними засобами з моменту набрання законної сили цієї постановою в умовах, коли посвідчення водія не вилучене і ОСОБА_1 реально не позбавлений можливості його пред`явити, знівелює саму сутність цього виду стягнення та зашкодить досягненню завдань, визначених ст. 1 КУпАП.

Тому з метою досягнення завдань КУпАП суд застосовує у цій справі за аналогією положення ст. 321 КУпАП, відповідно до яких водії вважаються позбавленими спеціального права з дня здачі або вилучення посвідчення водія.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб від 22.05.2018 року внесені зміни, зокрема, у статтю 5 Закону України «Про судовий збір» (пільги щодо сплати судового збору), а саме: відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (на дату розгляду справи) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма статті даного Закону не містить посилань на те, що це стосується лише позову і він має бути заявлений лише з підстав порушення прав та законних інтересів позивача саме як учасника бойових дій, а також прямо та чітко не зазначає, що справа має стосуватись порушених прав саме позивача, що має статус учасника бойових дій, без уточнення характеру такого права та підстав його порушення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності ясності і недвозначності і правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування не включає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року («Cantoni v. France», заява № 17862/91, § 31-32), «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року («Vyerentsov v. Ukraine», заява № 20372/11, § 65)).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частини перша статті 129 Конституції України). Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Згідно усталеної практики Верховного суду (постанова від 27.06.2018 року у справі № 61-12842св18) відсутність механізму чіткого трактування та розуміння дійсного змісту вказаної норми пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» в першу чергу пов`язане з недоліками законодавчої техніки, яка використовувалась законодавцем під час підготовки Закону України «Про судовий збір», проте це не повинно впливати на гарантовані державою пільги при сплаті судового збору, порушувати та обмежувати права учасників бойових дій при їх зверненні до суду, у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких позовів.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», як учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_1 ).

Керуючись ст.ст.9,27,33,40-1,130,245,283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Вважати ОСОБА_1 позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік дня вилучення або здачі посвідчення водія.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», як учасника бойових дій.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя Василь Скорейко