Номер провадження 3/754/4291/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого у АДРЕСА_1 ,

солдата військової частини НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 06.08.2023 року у період часу з 10 години до 16 години, будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 , перебуваючи у розташуванні військової частини по АДРЕСА_2 , вжив алкогольні напої. За результатами тестування на алкоголь приладом «АлкоФор» вміст етилового спирту - 1, 82 %. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину свою у скоєному правопорушенні визнав та пояснив, що йому повідомили в той день про те, що його дружина хворіє, у неї 3 стадія онкозахворювання, він дуже розхвилювався і вжив алкогольні напої. Щиро розкаюється у вчиненому, але не міг себе стримати. Просить суворо не карати.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винність ОСОБА_2 у скоєному правопорушенні підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, наказами командира військової частини, військовим квитком, службовою характеристикою, довідкою, рапортом командира 7 стрілецької роти ОСОБА_3 від 06.08.2023 року, актом медичного огляду від 06.08.2023 року, актом огляду на стан сп`яніння від 06.08.2023 року, журналом реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, медичною довідкою від 06.08.2023 року, письмовими поясненнями свідків, довідкою.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням вимог діючого законодавства та досліджених судом обставин справи, суддя приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_2 вбачаються порушення вимог діючого законодавства, про що об"єктивно свідчать зібрані та досліджені судом докази, а тому суд вважає, що ОСОБА_2 повинен бути притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк десять діб.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283, 284, 291, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КпАП України у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 10 (десять) діб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.В.Лісовська