Код суду 233 № 233/4178/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Москва рф, громадянина України, проходить військову служби на посаді заступника командира 3 механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , військове звання - майор, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указами Президента України та іншими підзаконними актами.

За змістом статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає, зокрема, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами; розвиток військово-технічного співробітництва з іншими державами з метою забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою технікою і майном, які не виробляються в Україні; підготовку національної економіки, території, органів державної влади, органів військового управління, органів місцевого самоврядування, а також населення до дій в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 від 18 квітня 2022 року продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №573/2022 від 12 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №757/2022 від 07 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №58/2023 від 06 лютого 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №254/2023 від 01 травня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Рішень про закінчення особливого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав, тобто, тобто особливий період діє в Україні з 17.03.2014 року і до теперішнього часу.

12 липня 2023 року о 09-00 год. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 заступник командира 3 механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення майор ОСОБА_1 , діючи в умовах особливого періоду, під час виконання обов`язків військової служби у АДРЕСА_2 , не забезпечив виконання покладених на нього обов`язків заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення визначених ст.ст. 30, 107, ч. 6 ст. 108 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та профілактики правопорушень серед особового складу, що призвело до вчинення підлеглим військовослужбовцем и, в частині беззастережного виконання наказів начальника, відповідальності у мирний та воєнний час за проведення виховної роботи та військову дисципліну, вжиття заходів для зміцнення військової дисципліни та профілактики правопорушень серед особового складу, що призвело до вчинення підлеглим військовослужбовцем старшим сержантом ОСОБА_2 грубого порушення військової дисципліни та вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення SMS-повідомлення відповідно до його заяви, яке йому було доставлене, що підтверджується інформацією з Автоматизованої системи документообігу суду. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, свою вину визнає повністю.

В протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», ОСОБА_1 зазначив: «Я, ОСОБА_1 , 12.07.12.07.2023 р. в м. Костянтинівка не забезпечив контроль за діями особового складу. Провину визнаю».

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- інформацією, викладеною в протоколі про адміністративне правопорушення ДНКС-2/1883 від 21 липня 2023 року;

- поясненням ОСОБА_1 від 21.07.2023 року, в якому він зазначає, що до його обов`язків безпосередньо входить робота з особовим складом батальйону, вжиття потрібних заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, попередження правопорушень серед особового складу. На даний час військова частина НОМЕР_1 виконує завдання у Донецькій області. У н.п. Костянтинівка за адресою (…) на території приватного домоволодіння розміщений зведений загін військовослужбовців 3 механізованого батальйону, які потребують посиленої уваги та покращення військової дисципліни. У зв`язку з цим на виконання рішення начальника батальйону він був визначений відповідальним за дотриманням дисципліни у цьому загоні та періодично навідувався за вказаною адресою, перевіряв вказаних військовослужбовців. 12.07.2023 року протягом робочого дня він займався робочими справами та виконанням обов`язків, визначених за посадою, до зведеного загону не їздив. Того ж дня о 19-00 год. від командира батальйону йому стало відомо, що за місцем розташування зведеного загону ст. сержант ОСОБА_2 наніс тілесні ушкодження солдату ОСОБА_3 , який від отриманих травм помер. Так, він погоджується, що не вжив усіх заходів, доручених йому за посадою, для попередження правопорушення;

- поясненням командира механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 21.07.2023 року, в якому він зазначає, що з метою дотримання військової дисципліни та правопорядку у ввіреному йому підрозділі майору ОСОБА_1 було віддане усне розпорядження проводити систематичний контроль за особовим складом, який віднесений до групи ризику, серед яких солдат ОСОБА_3 (покійний), солдат ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_6 , солдат ОСОБА_7 , що перебували за адресою: АДРЕСА_2 , (…). Проте майор ОСОБА_1 , будучі військовою службовою особою, знехтував своїми посадовими обов`язками, не вживав конкретних заходів зі зміцнення військової дисципліни, дотримання правопорядку, не здійснив належний контроль за особовим складом, що віднесений до групи ризику батальйону, що в свою чергу створило умови для систематичного вживання алкогольних напоїв вищевказаним особовим складом, внаслідок чого 12.07.2023 року близько 09-00 год. за вищевказаною адресою було виявлено тіло солдата ОСОБА_3 без ознак життя, смерть якого настала, ймовірно, внаслідок нанесення удару сержантом ОСОБА_2 , після якого ОСОБА_3 впав на ліжко та вдарився потилицею об цегляну стіну. В тому числі, 12.07.2023 року, коли йому стало відомо про вказану подію від представників ВСП, він здійснив спробу зв`язатися із майором ОСОБА_1 , проте його телефон не відповідав. Згодом стало відомо, що майор ОСОБА_1 протягом дня проводив час на власний розсуд, вживаючи алкогольні напої;

- копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №328 від 09.12.2022 року, відповідно до якого капітана ОСОБА_1 з 09 грудня 2022 року призначено на посаду заступника командира 2 мотопіхотної роти з морально-психологічного забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини ;

- копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №129 від 15.06.2020 року, відповідно до якого старшого лейтенанта ОСОБА_1 з 15 червня 2020 року призначено на посаду заступника командира 3 механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ;

- службовою характеристикою на заступника командира 3 механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої останній за місцем проходження служби характеризується негативно;

- копією довідки №2126 про загибель військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_3 , обліковане у період з 00-0 12.07.2023 до 00-00 13.7.2023 року.

Враховуючи викладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, встановлених в судовому засіданні, знайшла своє підтвердження зібраними доказами, і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, як недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини , ставлення до скоєного, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, правопорушення скоєне під час виконання обов`язків військової служби, його необхідно звільнити від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 24, 27, 33, 172-20 ч. 3, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Штраф слід перерахувати на рахунок (IBAN) - UA0005692, отримувач - Донецьке ГУК/Костянтинів. МТГ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37967785, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя О.О. Леміщенко