ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/4507/23 Головуючий 1 інстанції: Власов Ю.Ю.
Провадження №33/818/804/23 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І., за участю: секретаря Шевченко В.Р., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2023 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 01.06.2023 року о 07:10 годині, вул. Героїв Праці, буд. 2г у м. Харкові, керував транспортним засобом KIA SORENTO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (далі ПДР), а саме: «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння».

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги послався на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом, відеозаписи є неповними та не фіксують керування ним транспортним засобом, а також порушень ПДР, які стали приводом для транспортного засобу. Наголосив, що співробітники патрульної поліції проводили відеозйомку на свій мобільний телефон, що суперечить Закону України «Про національну поліцію». Указав, що співробітники патрульної поліції не повідомили йому, які саме в нього є ознаки наркотичного сп`яніння, не запропонували пройти огляд на місці та не роз`яснили в який саме заклад охорони здоров`я потрібно буде проїхати. Також наголосив, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення він самостійно звернувся до КЗОЗ ХОБСМЕ відповідно до якого він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, який був проігнорований судом першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серя ААД №456909 від 01 червня 2023 року; відомості відеозаписів, які містяться на CD-диску.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин посилання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на недопустимість відеозаписів, які були надані співробітниками патрульної поліції є безпідставними, оскільки вони не суперечить вимогам ст.251 КУпАП, а тому можуть використовуватись в якості доказу у справах про адміністративні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовуються даними відеозапису, на якому зафіксовано рух транспортного засобу KIA SORENTO, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням саме ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 про безпідставність зупинки його транспортного засобу є необґрунтованими та спростовуються рапортом Інспектора 1 взводу 6 роти 1 батальйону УПП в Харківській області від 01 червня 2023 року, відповідно до якого транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у відповідності до вимог п.10 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», відповідно до якого поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Враховуючи, що транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 має іноземні номерні знаки, його зупинка було законним.

Таким чином, саме сукупністю вказаних вище доказів, тобто порушенням вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про недопустимість, як доказу відеозаписів, через те, що вони є неповними, не приймаються до уваги, оскільки це порушення саме по собі не є істотним, оскільки на відеозаписах обставини зафіксовані в достатній мірі.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на наявність в діях співробітників поліції порушень через те, що вони не запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, позбавлені підстав, оскільки чинним законом не встановлено можливості проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки.

Доводи ОСОБА_1 про неприйняття до уваги висновку лікаря КЗОЗ ХОБСМЕ, яким встановлено, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, не приймаються до уваги, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не через керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня