Номер провадження: 33/813/1431/23
Номер справи місцевого суду: 523/8534/23
Головуючий у першій інстанції Малиновський О.М.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Бойко В.В., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Пасконного А.О., іншого учасника дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_2 та її представника Люльченко С.О., розглянувши апеляційну скаргу особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 07.07.2023, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 536,80 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №428578 від 03.05.2023 року, 03.05.2023 об 09:20 ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero» держ. номер НОМЕР_1 , по вул. Семена Палія, 145а в м. Одесі, не був уважний, не врахував дорожню обстановку, при зміні напрямку руху не впевнився у безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mini Сooper» держ. номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

Доводи обґрунтовує тим, що суддею безпідставно зазначено про недодержання водієм автомобіля «Mitsubishi Pajero» (особою яка притягається до адміністративної відповідальності) п.п. 2.3 «б», 10.1. ПДР України, що перебуває у прямому зв`язку із ДТП, зіткнення при якому фактично допущено водієм автомобіля «Mini Сooper», який в порушення вимог п. 17.1. ПДР рухався у смузі для громадського транспорту, рух по якій останньому заборонено.

Вказує, що не надання належної оцінки відомостями з дослідженого у судовому засіданні відеозапису місця події та не прийняття до уваги висновку судового експерта №10602230 від 15.06.2023, призвело до не вірних висновків про наявність складу адміністративного правопорушення в діях особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що встановлені в суді першої інстанції фактичні обставини подій, які передували ДТП, дають обґрунтовані підстави для висновків про порушення ОСОБА_1 п. 10.1, 10.3 ПДР України, як і було встановлено Суворовським районним судом м. Одеси.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Пасконного А.О., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, іншого учасника дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_2 та її представника Люльченко С.О., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, повторно дослідивши докази, приходжу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, має бути зазначено суть адміністративного правопорушення. Якщо внаслідок порушення правил дорожнього руху спричинено пошкодження транспортних засобів, про це має бути зазначено у протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Згідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.

Так, за своєю конструкцією стаття 124 КУпАП є бланкетною, а відтак визначає, що при розгляді такої категорії справ, судам необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що належним чином судом першої інстанції, з урахуванням позиції викладеної у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернуто уваги не було.

Відповідно до п.п. 1.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними у сукупності доказам по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 428578 від 03.05.2023, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, оглянутим в судовому засіданні відеозаписом.

Однак апеляційний суд критично ставиться до таких тверджень суду першої інстанції, зокрема, що водієм автомобіля «Mitsubishi Pajero», держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 були порушені вимоги правил п.п. 10.1, 10.3 ПДР, що знаходиться в причинному зв`язку із настанням ДТП за участю автомобіля марки «Mini Сooper» держ. номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Як вбачається зі схеми місця ДТП, що сталася 03.05.2023 о 09 год. 20 хвилин, у місті Одесі, по вул. Семена Палія навпроти буд. №145 «а», між автомобілем «Mitsubishi Pajero» держ. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем марки «Mini Сooper» держ. номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , встановлено, що по напрямку руху по вул. Семена Палія розташовано чотири смуги, з ліва на право: дві для загальних транспортних засобів, третя для маршрутних транспортних засобів, четверта для велосипедів.

Відповідно до наявного у справі відеозапису місця події, вбачається, що автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» держ. номер НОМЕР_1 рухався у середній смузі (тобто у смузі для загальних транспортних засобів), намагаючись виконати маневр повернути праворуч, водій вказаного автомобіля заздалегідь увімкнув сигнал повороту праворуч після чого проїхавши певну відстань достатню для належного попередження інших учасників дорожнього руху про намір виконання запланованого маневру, почав виконувати поворот праворуч, під час якого водій автомобіля марки «Mini Сooper» держ. номер НОМЕР_2 , який рухався у забороненій для загального транспорту смузі, не сприймаючи до уваги увімкнений водієм автомобіля марки«Mitsubishi Pajero» сигнал правого повороту, намагаючись встигнути проскочити, не збавляючи при цьому швидкості, допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Pajero» в задню праву частину вказаного автомобіля, в результаті чого останній перевернувся (а.п. 15).

Наявність в діях водія автомобіля марки «Mini Сooper» держ. номер НОМЕР_2 порушення вимог п. 17.1 ПДР України (рух в забороненій для загального транспорту смузі громадського транспорту) підтверджено постановою серії ЕАС №6929889, яка набрала законної сили та не заперечувалось ОСОБА_2 та її представником ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції.

При цьому, ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснила, що на виконання вищезазначеної постанови нею сплачено штраф.

Також на підтвердження відсутності в діях водія автомобіля марки «Mitsubishi Pajero» ОСОБА_1 порушень вимог ПДР України, апеляційний суд також вважає за можливе послатися й на наявний у справі висновок судового експерта №10602230 від 15.06.2023 виконаний за заявою захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого:

З технічної точки зору дії водія автомобіля марки «Mini Сooper» держ. номер НОМЕР_2 регламентувалися вимогами п. 17.1 ПДР України, відповідно до якого його водієві слід було відмовитися від руху по смузі для громадського транспорту, позначеній дорожнім знаком 5.1 та дорожньої розмітки 1.27.

Факторів технічного характеру, які б перешкоджали водієві автомобіля марки «Mini Сooper» держ. номер НОМЕР_2 належним чином виконати вимоги п. 17.1 ПДР України, тим самим виключивши можливість зіткнення, з наданих на дослідження матеріалів справи не вбачається.

З технічної точки зору в загальному випадку водієві автомобіля марки «Mitsubishi Pajero» при виконанні правого повороту слід було до вимог п. 10.1 та 10.4 ПДР України переконатися в його безпеці та дати дорогу попутним транспортним засобам, що мають переважне право на рух.

З технічної точки зору в діях водія автомобіля марки «Mitsubishi Pajero» реєстраційний номер НОМЕР_1 не вбачається не відповідностей п. 10.1 та 10.4 ПДР України, що знаходились би в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.

З технічної точки зору дії водія автомобіля марки «Mini Сooper» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що не відповідали вимогам п. 17.1 ПДР України, є технічною причиною ДТП, що розглядається (а.п. 28-34).

Враховуючи наявність в діях автомобіля марки «Mini Сooper» реєстраційний номер НОМЕР_2 порушень п. 17.1 ПДР України, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не можливості прийняття до уваги вище зазначеного експертного висновку з мотивів його суперечності експертному висновку, що був наданий з боку іншого водія ОСОБА_2 (висновок експерта №0585 від 28.06.2023).

При цьому, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності, учасникам адміністративного провадження, апеляційним судом запропоновано призначення по справі комплексної автотехнічної експертизи, проте сторони адміністративного провадження відмовились від її призначення та відповідних клопотань не заявляли.

Згідно приписів ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В статті 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають можливість провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

За вказаних обставин, виходячи з наявних у справі доказів, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про недодержання водієм автомобіля «Mitsubishi Pajero» ОСОБА_1 п.п. 2.3 «б», 10.1. ПДР України, що перебуває у прямому зв`язку із ДТП яка мала місце 03.05.2023 по вул. Семена Палія, 145а в м. Одесі, що з огляду на невідповідність встановлених судом фактичних обставин, які на справді мали місце, виключає наявність ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Отже з огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та закриття провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов