КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 371/922/22
провадження № 33/824/2842/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г.М.,

при секретарі Кролівець О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миронівського районного суду Київської області від 09 травня 2023 року в складі судді Кириленко М. О., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 09 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

16.05.2023 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Миронівського районного суду Київської області від 09 травня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Посилається на ті підстави, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного дослідження доказів, без надання йому можливості належним чином надати свої пояснення щодо істотних обставин справи.

Зазначив, що працівники поліції здійснювали щодо нього психологічний тиск, не представились, не показали документи, не роз`яснили процедуру проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння, чим викликали у нього недовіру. Він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, поїхав до медичного закладу, надав направлення, однак в проходженні медичного огляду лікар йому відмовив з посиланням на начебто сплив двох годин, які законодавець виділяє для проходження такого огляду. Саме такими діями його незаконно було позбавлено можливості пройти тест та довести свою невинуватість.

Матеріли справи не містять відеодоказу ознак наркотичного сп`яніння та повного фрагменту відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події, яка сталася.

В протоколі та матеріалах справи відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відео фіксації, а тому такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Матеріали справи не містять відомостей про те, чи притягався він до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, що має значення для вирішення питання належної правової кваліфікації вчиненого правопорушення.

Відсутність будь-яких доказів, які б надавали можливість зробити висновок про те, що він дійсно керував транспортним засобом, унеможливлює процес доказування та притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Морозов В. Ю. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення і відомості, які відображені в ньому є лише одним із доказів, на підставі яких суд, в ході розгляду справи, встановлює наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення. При цьому, джерела доказів, перелік яких вказаний в ст. 251 КУпАП, дає можливість суду оцінити кожен з доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР№183446, 17 вересня 2022 року о 13 год. 28 хв., в Київській області, Обухівському районі, с. Козин, вул. Самарка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ-10307, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, ністагм при погляді вбік, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «Миронівська ОБЛ» водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який є належним і допустимим доказом, та який свідчить про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що в протоколі по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис є необґрунтованими, оскільки приписи ст. 283 КУпАП встановлюють вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, який виносить орган (посадова особа) за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В даному випадку працівником поліції було складено протокол.

При цьому за змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З відеозапису, який містяться на DVD-диску, вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться біля автомобіля на проїжджій частині дороги, при цьому сам факт керування не зафіксовано. Разом з тим, ОСОБА_1 протягом всього часу спілкування з працівниками поліції не заперечував проти того, що в момент зупинки він був водієм транспортного засобу.

З матеріалів справи також вбачається, що 17 вересня 2022 року о 13 год. 28 хв. інспектором СРПП ВП №2 Обухівського РУП ст. лейтенантом поліції Федоренком О. В. винесено постанову серії ДПР18 №183446 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП, за порушення ним п. 2.1 ПДР України.

Наявні в матеріалах справи докази в сукупності з даними відеозапису дають підстави до висновку про те, що ОСОБА_1 в момент зупинки транспортного засобуЗАЗ-10307, д.н.з. НОМЕР_1 , 17 вересня 2022 року о 13 год.28 хв. був водієм в розумінні п. 1. 10 Правил дорожнього руху України.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за №1452/735 (надалі - Інструкція).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 12 розділу II Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З аналізу норм ст. 266 КУпАП та вказаної Інструкції вбачається, що особу, в якої наявні ознаки наркотичного сп`яніння поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 4 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів ознак наркотичного сп`яніння, які б давали можливість зробити висновок того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, є необґрунтованими.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, працівник поліції здійснив на місці тест ліхтариком, в ході якого виявив, що зіниці ОСОБА_1 не реагують на світло, ністагм при погляді вбік, що давало підстави для направлення такого водія до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На питання працівника поліції чи вживав він наркотичні засоби протягом останніх 14 днів, ОСОБА_1 відповів 13:50:03 «Трави перекурив»; 13:55:18 «Угостили пацани».

Працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проведення огляду, при цьому на питання чи згоден останній пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, останній спочатку запитав : «Як краще?», а в подальшому, в присутності двох свідків, надав категоричну відмову від проходження такого огляду.

Доказів здійснення працівниками поліції психологічного тиску щодо ОСОБА_1 під час складення адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП , були роз`яснені особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в суді. Останній в повному обсязі реалізував свої права під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в тому числі і правом на професійну правничу допомогу та надання доказів.

Та обставина, що відеозаписом не зафіксовано, що ОСОБА_1 роз`яснювались його права, не спростовує ту обставину, що останній був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення, надав свої письмові пояснення.

Надані в суді апеляційної інстанції відеозаписи, на яких відображено факт прибуття ОСОБА_1 до лікарні о 16.45 год. з метою самостійного проходження огляду на стан сп`яніння, не є належними доказами того, що останній не ухилявся від проходження на вимогу поліцейського в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 протягом року вже притягався до адміністративної відповідальності за вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою ст. 130 КУпАП, суду надано не було.

За таких підстав правова кваліфікація вчиненого правопорушення є правильною.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, апеляційна скарга не містить та при розгляді скарги апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Мороза Вадима Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Миронівського районного суду Київської області від 09 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кирилюк Г. М.