ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1752/23 Справа № 206/2561/23 Суддя у 1-й інстанції - Плінська А. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю:

- потерпілого ОСОБА_1 ,

- захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , адвоката Сінцової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_2 ставиться в вину те, що він 24.04.2023 року о 16-45 год. в м. Дніпро по вул. Гаванська в районі електроопори №89 керуючи автомобілем ВАЗ-2103, номерний знак НОМЕР_1 при виявленні перешкоди для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки свого транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем BMW, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , чим порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП завдано матеріальну шкоду та механічні пошкодження автомобілю BMW.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції потерпілим ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вважає, що рішення суду ухвалене всупереч об`єктивним фактам, доказам та нормам діючого законодавства.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що винність ОСОБА_2 , всупереч висновкам місцевого суду, підтверджується показами потерпілого, свідка, рапортом працівника поліції та протоколом про адміністративне правопорушення, який не оскаржувався стороною обвинувачення та клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 про невідповідність протоколу нормам діючого законодавства, направлення справи для дооформлення та доопрацювання до УПП в Дніпропетровській області судом задоволено не було.

Крім того, вважає, що версія подій викладена ОСОБА_2 , яка також не була прийнята до уваги місцевим судом, є дуже фантастичною, оскільки насправді подія відбувалася в такій послідовності. Так, він рухався разом з дружиною на автомобілі БМВ, а перед ним постійно змінюючи рух, рухався автомобіль ВАЗ, червоного кольору. Він не заважав його руху, будучи впевнений, що за кермом недосвідчений водій. Коли автомобіль ВАЗ заспокоївся з маневруванням та став рухатися по крайній лівій смузі, він його випередив по середній лінії та рухався далі, не змінюючи напрямку руху. Перед з`їздом з південного мосту він, впевнившись, що автомобіль ВАЗ далеко позаду, перестроївся на крайню ліву смугу на пропускав транспортні засоби, що рухалися по головній дорозі, а через деякий час відчув поштовх ззаду.

Також зазначає, що дана ДТП не спричинила йому значної шкоди, оскільки автомобіль ВАЗ зіткнувся з ним не сильно, а ледь помітним поштовхом і якби ОСОБА_2 просто вибачився б перед ним та не став стукати ногами в двері його автомобілю, інцидент був би вичерпаний без виклику поліції, однак, цього зроблено не було.

На апеляційну скаргу захисником Сінцовою Т.В., яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подані заперечення, в яких вона наводить аргументи на спростування доводів поданої апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 , просить залишити її без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2023 року та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Додатково суду пояснив, що наявний у справі відеозапис не стосується обставин ДТП та фіксує лише рух транспортних засобів в іншому місці. Крім того зазначив, що він дійсно відмовився від проведення автотехнічної експертизи під час розгляду справи у суді першої інстанції, оскільки на той час свій автомобіль він вже відремонтував та продав іншій особі. За ремонт ним було сплачено 17542 грн. Щодо нього протокол за ст.124 КУпАП за фактом цієї ДТП не складався. Просить скасувати рішення місцевого суду та притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за ст.124 КУпАП.

Захисник Сінцова Т.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити рішення місцевого суду без змін. Посилалися на те, що висновки місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення є правильними та об`єктивними. Додатково суду пояснила, що наявний у справі відеозапис був долучений працівниками патрульної поліції та відображає поведінку водія ОСОБА_1 на дорозі на час ДТП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки не повідомив, але його неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення у відношенні ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №060895 від 22.05.2023 року, згідно якого 24 квітня 2023 року о 16-45 годині в м. Дніпро на вул. Гаванській в районі е/о№89 водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем ВАЗ 2103 н/з НОМЕР_3 при виявленні перешкод для руху не вжив заходів для зменшення швидкості до повної зупинки свого т/з внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем BMW н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП завдано матеріальної шкоди та механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено адміністратвине правопорушення не вчиняв, з протоколом не згоден. Крім того зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана (а.с.3);

- рапорт від 24.04.2023 року, згідно якого вбачається, що 24.04.2023 о 16:32 год. надійшло повідомлення зі служби 102, заявник ОСОБА_7 , про те, що за адресою: м.Дніпро, Самарський район, міст Південний, з`їзд з мосту з боку Придніпровська сталася ДТП між БМВ НОМЕР_2 та Жигуль НОМЕР_4 , водій одного авто забризкав очі другого газовим балончиком, ШМД наче не потрібна, просять поліцію (а.с.5);

- схему місця ДТП від 24.04.2023 року, зі змісту якої вбачається розташування транспортних засобів по відношенню один до одного та пошкодження, які були завдані лише автомобілю BMW 7351 н/з НОМЕР_2 , а саме у вигляді пошкодження ЛФП заднього бамперу. Крім того, зазначено, що освітлення денне, стан покриття проїзної частини сухе, наявність дорожнього огородження вздовж проїжджої частини нема (а.с.6);

- відеофайли з камер спостереження Південного мосту лівий берег, в кількості трьох відеофайлів, які містяться на одному компакт-диску, долученому до матеріалів справи, зі змісту яких вбачається рух траспортних засобів по Південному мосту з різних сторін, зокрема і рух один за одним траспортних засобів ВАЗ та ВМW, розгледіти номерні знаки яких не вбачається за можливе (а.с.15).

Водночас, апеляційний суд наголошує, що згідно вимог ч.ч.1,2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Натомість, всупереч зазначеним вимогам закону, уповноваженою особою УПП в Дніпропетровській області протокол серії ААБ №060895 від 22.05.2023 року відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП (а.с.3) був складений лише 22.05.2023 року, тобто через двадцять вісім днів, з моменту виявлення правопорушення - 24.04.2023 року.

Крім того, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується із висновками місцевого суду щодо необхідності критичної оцінки показів допитаних у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_8 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_1 , та ОСОБА_9 , яка перебуває у шлюбних відносинах відносинах з ОСОБА_2 , оскільки надані ними покази фактично відповідають позиції кожного із учасників ДТП, на користь яких вони надавали пояснення, є взаємовиключними та направлені на обвинувачення іншої сторони у вчиненні ДТП.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п.12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про відсутність у діях особи ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме факту порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а ті докази, які бути надані суду, не можуть бути допустимими, тому, що отримані із порушенням законодавства. Наведені обставини згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, що було зазначено в оскаржуваній постанові суду та що, у свою чергу, спростовує доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 .

У свою чергу потерпілим в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_10 частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Враховуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції про недоведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП є законним, оскільки ґрунтується на доказах, які були надані та перевірені судом у їх сукупності.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровськавід 18 липня 2023 року, якою на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО