Справа № 276/1352/23
Провадження по справі № 3/276/813/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Бобер Д.О. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого, не є особою з інвалідністю, має на утриманні 1 неповнолітню дитину,

за ст.184 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

17.07.2023 року до суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №845094 від 10.07.2023 року, 02.07.2023 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених ст. 150 Сімейного Кодексу України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у присутності дитини конфліктував із дружиною ОСОБА_3 , в результаті чого малолітня донька плакала, кричала та нервувалася.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він піклується про свою доньку ОСОБА_2 , на виконання рішення органу опіки і піклування та рішення суду приїзжає до своєї дитини для відвідування та спілкування, зокрема, приїздив 02.07.2023 року до дитини в с. Ставки. Вказав, що коли грався з дитиною та посадив її собі на плечі, то через його необачність дитина зацепилася за мотузки для білизни, яких він не побачив, в зв`язку з чим ОСОБА_3 почала сваритися на нього та в цей час вийшли батьки дружини, які сказали їй викликати працівників поліції. Він пояснив ОСОБА_3 що це випадково сталося, що немає потреби у виклику поліції і продовжив гратися з дитиною, конфлікт тривав декілька хвилин. Десь через 30 хвилин за викликом ОСОБА_3 приїхали працівники поліції, яким він пояснив ситуацію та надав письмові пояснення, викладені на їх бланку, будь-яких протоколів на нього на місці виклику не складали, проте в подальшому через декілька днів його знову викликали до відділення поліції де склали протокол за ч.1 ст. 184 КУпАП, проте його письмові пояснення до матеріалів справи так і не долучили.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Капустинської Г.О., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №845094 від 10.07.2023 року дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно пояснень ОСОБА_1 та долучених до протоколу матеріалів, у тому числі відеозапису, вбачається, що 02.07.2023 дійсно під час відвідування батьком малолітньої ОСОБА_2 , остання зацепилася головою за мотузки для білизни, в зв`язку з чим ОСОБА_3 зробила ОСОБА_4 зауваження та між ними виникла словесна суперечка.

Проте, вказані обставини не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 умислу на ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дитини, а відповідно вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП. Фактів висловлювання нецензурними словами у присутності дитини або тривалого конфлікту, при якому взагалі б ігнорувалися права і інтереси дитини, що могло призвести до впливу на її фізичний, духовний і моральний розвиток матеріали справи не містять.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, згідно ст.ст. 256, 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до вимог ст.ст. 6, 8 Закону України «Про національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства працівниками поліції не долучено до протоколу та не надіслано до суду письмові пояснення ОСОБА_1 , написані ним власноручно на бланку відділення поліції №4 щодо обставин конфлікту, який трапився 02.07.2023 за місцем проживання малолітньої ОСОБА_2 в с. Ставки, що свідчить про не з`ясування всіх обставин події, не надання їм оцінки та передчасного складення матеріалів про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка зводиться до того, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Частиною 3 ст.62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 280- 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Суддя: Д.О. Бобер