ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/1397/23

28 липня 2023 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю секретаря судового засідання Скоблей О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Галайби М.В., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої Зубченко І.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , одруженої, з вищою освітою, пенсіонера, раніше не притягалась до адміністративної відповідальності, громадянки України,

за вчинення правопорушення, передбаченого за ст. 173 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 786618 від 12.06.2023 вбачається, що 08.06.2023 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , в загальному коридорі, висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушувала громадський порядок і спокій громадян.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, суду пояснила, що займається торгівлею канцелярськими товарами, та є власником нежитлового приміщення в ТЦ «Полярис», яке використовує для своєї підприємницької діляності. Також у ТЦ «Полярис» знаходиться нежитлове приміщення ОСОБА_2 , яке вона також використовує для торгівлі. Її приміщення розташоване на початку коридору, в той же час приміщення ОСОБА_2 знаходиться на цьому ж поверсі в кінці коридору, біля виходу на парковку та біля вбиральні, яка є для загального користування, та якою вона також користується.

Між нею та ОСОБА_2 склались неприязні та напружені стосунки через те, що ОСОБА_2 під час користування належним їй приміщенням, майже постійно відкриває двері в сторону коридору, які заважають проходу іншим власникам та користувачам будинку, в тому числі і їй. З приводу цього вона неодноразово робила ОСОБА_2 зауваження та просила її тримати двері зачиненими або відкривати в сторону салону, на що остання в грубій формі реагувала та ігнорувала такі зауваження.

08.06.2023 вона перебувала на роботі та поверталась до свого приміщення, однак біля входу ОСОБА_3 , яка поставила їй підніжку, через що остання ледь не впала. Того ж дня близько 15.00 год., коли вона проходила повз приміщення ОСОБА_2 , остання схопила її за руку і тримала, поки не підбігла ОСОБА_4 , яка схопила її за волосся та висмикнула чималий клок.

Зазначила, що вона будь-яких нецензурних висловів в сторону ОСОБА_2 не висловлювала, лише запитала, що вона таке робить. Також у неї не було жодного умислу на порушення громадського порядку, вона лише хотіла, щоб ОСОБА_2 припинила порушувати правила користування приміщеням загального користування в торгівельному центрі. Тому вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвокат Галайба М.В. в судовому засіданні зазначила, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склались неприязні відносини з приводу того, що ОСОБА_2 під час користування належним їй приміщенням, майже постійно відкриває двері в сторону коридору, які заважають проходу іншим власникам та користувачам будинку, в тому числі і ОСОБА_1 . З цього приводу ОСОБА_1 неодноразово робила ОСОБА_2 зауваження, однак остання в грубій формі реагувала та ігнорувала такі зауваження.

Зазначає, що оскільки ОСОБА_1 є членом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Еліт 2010», то відповідно до Статуту, затвердженого зборами засновників ОСББ «Еліт 2010», ОСОБА_1 може робити попередження та вимагати дотримання законних вимог.

08.06.2023 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли конфлікті ситуації, спричинені діями ОСОБА_2 , яка спочатку поставила їй підніжку, а потім спільно із ОСОБА_4 тримали ОСОБА_1 та тягали її за волосся.

При цьому будь-яких нецензурних висловів з боку ОСОБА_1 в сторону ОСОБА_2 не звучало та не могло звучати. Вказані обставини підтверджуються також тим, що ОСОБА_1 є жінкою похилого віку, яка зарекомендувала себе у суспільстві, як ввічлива, інтелігентна та вихована особа, про що також свідчить характеристика, надана головою правління ОСББ «Еліт 2010».

Також зазначає, що будь-якого прямого умислу в посяганні на порушення громадського лорядку та спокою ОСОБА_1 не мала, як не мала на меті будь-яким чином образити або принизити ОСОБА_2 .

Тобто, в зауваженнях ОСОБА_1 , щодо відкритих дверей жодним чином не вбачалась неповага до ОСОБА_2 , або ж бажання порушити громадський порядок або вчинити протиправні дії, які будь-яким чином могли б образити або принизити гідність ОСОБА_2 .

Єдиним бажанням ОСОБА_1 було, щоб ОСОБА_2 припинила порушувати правила, встановлені співвласниками будинку, які спрямовані на мирне володіння майном та забезпечення протипожежного стану в будівлі.

Натомість ОСОБА_2 , ігноруючи загальновстановлені правила мирного співіснування в місцях загального користування, яке основується на законі, рівності та повазі до суспільно-прийнятих норм співіснування, умисно та з метою провокації відкриває двері свого приміщення в сторону коридору, що здійснює перешкоди в пересування іншим співвласникам будинку.

Більш того, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , розуміючи свою перевагу у кількості, віці та фізичному стану, вирішили своїми діями принизити честь та гідність ОСОБА_1 , здійснивши на неї напад, завдаючи останній не тільки фізичного болю, а і психологічного.

Однак, не звертаючи уваги на ганебну поведінку родини ОСОБА_5 , ОСОБА_1 не принизилась до будь-яких нецензурних висловлювань або інших різновидів словесної брутальності.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 786618 не є доказом вчинення адміністративного правопорушення. Просить провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що займається підприємницькою діяльністю, а саме надає послуги краси, для чого використовує нежитлове приміщення, розташоване в ТЦ «Полярис». У даному торгівельному центрі також знаходиться магазин канцтоварів, який належить ОСОБА_1 .

Зазначила, що між нею та ОСОБА_1 склалить неприязні відносини з приводу того, що остання навмисно, систематично конфліктує з нею через те, що вона відкриває двері свого салону, що ніби-то мішає ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_1 неодноразово намагалася завдати шкоду дверям до її салону краси, обливала двері хлорованою водою, била двері сумкою з продуктами. На її зауваження припинити такі дії ОСОБА_1 реагувала гостро, з криком, постійно використовуючи образливі слова, принижуючи її при клієнтах та працівниках салону краси, а також при інших відвідувачах та працівниках ТЦ «Полярис».

Зокрема 08.06.2023 ОСОБА_1 вчергове зачепила двері її салону, які були відчинені. Вона попросила ОСОБА_1 припинити свої протиправні дії, на що остання відреагувала агресивно, вчинила конфлікт при відвідувачах її салону, почала ображати та принижувати її, в результаті чого вона змушена була звернутись до поліції. Просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення хуліганських дій.

Представник потерпілої ОСОБА_2 -адвокат Зубченко І.І. в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 у громадському місці ТЦ «Полярис», куди є вільний доступ всіх людей, навмисно, систематично, з хуліганських спонукань неодноразово конфліктувала з потерпілою ОСОБА_2 , намагалася завдати шкоду дверям до салону краси потерпілої, обливала двері хлорованою водою, била двері сумкою з продуктами. На зауваження потерпілої реагувала гостро, з криком, постійно використовуючи образливі слова, принижуючи потерпілу при клієнтах та працівниках салону краси, а також при інших відвідувачах та працівниках ТЦ «Полярис».

ОСОБА_1 своїми протиправними діями перешкоджала проведенню робочого процесу салону краси «Еліт СВ», чим порушила громадський порядок і спокій громадян, зокрема працівників та клієнтів салону, а також інших відвідувачів ТЦ «Полярис», налякала присутніх дітей відвідувачів салону та клієнтів.

Зважаючи на вище викладене, враховуючи наявність всіх ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, просить визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила суду про те, що є матір`ю потерпілої ОСОБА_2 , яка є власницею салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в ТЦ «Полярис». Її дочка неодноразово їй розказувала, що ОСОБА_1 , яка є власницею магазину канцтоварів, що також знаходиться в ТЦ «Полярис», постійно вчиняє з нею конфлікти через те, що дочка відкриває двері свого салону на коридор.

08.06.2023 близько 13.35 год. до неї на мобільний телефон зателефонувала її дочка ОСОБА_2 та повідомила, що ОСОБА_1 знову вчиняє з нею конфлікт, ображає її нецензурними словами та погрожує фізичною розправою, а також пообливала двері її салону. Після цього вона одразу приїхала до ТЦ «Полярис». Перебуваючи у приміщенні салону своєї дочки ОСОБА_2 вона побачила, як ОСОБА_1 підійшла до салону та почала сумкою із продуктами наносити удари по дверях салону. Вона підбігла до ОСОБА_1 , схопила за сумку та сказала їй припинити свої протиправні дії, однак остання на її зауваження не реагувала та почала грубо висловлюватись та викрикувати образи в їх сторону. Лише після того, як вона сказала, що викликає поліцію, ОСОБА_1 припинила свої дії та пішла до свого приміщення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила суду про те, що 08.06.2023 протягом дня вона перебувала на процедурах у салоні краси «Еліт СВ», що знаходиться в приміщенні ТЦ «Полярис». Спочатку вона перебувала у салоні до 12 год., та в цей період почула сильний удар. Вишовши на коридор вона побачила, що жінка, яка здійснює торгівлю канцелярськими товарами у ТЦ «Полярис», несла ведро з водою, вдарила ведром об двері салону та розлила воду на двері та підлогу. ОСОБА_2 одразу пішла витирати воду. В цей момент вона чула, як жінка викрикує образи в сторону ОСОБА_2 .

Близько 13.00 год. вона повернулась до салону для продовження процедур. Перебуваючи в приміщенні салону вона почула на коридорі крик. Вона вийшла на коридор подивитись що сталось та побачила, як та сама жінка викрикувала в сторону ОСОБА_2 різні образи та кричала на неї. Після цього приїхали працівники поліції.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, потерпілої та її представника, показання свідків, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Отже, як вбачається із наведенного, об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є саме громадський порядок. При цьому умисел винної особи має бути спрямований саме на його порушення (нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян, тощо).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, працівником поліції надано протокол про адміністративне правопорушення, заяву ОСОБА_2 , та інші матеріали справи.

Разом з тим жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 своїми діями порушила громадський порядок та спокій громадян матеріали справи не містять і органом, що порушив провадження в страві, такі докази суду не надані. Відсутні також докази того, що вказані дії ОСОБА_1 були направлені саме на порушення громадського порядку та вчинені з хуліганських мотивів.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що 08.06.2023 в приміщенні ТЦ «Полярис» між нею та ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу того, що вона відкриває двері свого приміщення на коридор, в ході якого ОСОБА_1 ображала її. Однак з даних пояснень не вбачається, що такі дії були вчинені з порушенням громадського порядку і спокою громадян.

ОСОБА_1 в судовому засіданні надала пояснення про те, що 08.06.2023 в приміщенні ТЦ «Полярис» між нею та ОСОБА_2 на грунті особистих неприязних відносин виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_2 відриває двері свого салону на коридор, чим чинить їй перешкоди щодо користування приміщенням загального користування, на зауваження не реагує, поводить себе агресивно. В ході конфлікту саме ОСОБА_2 та її мама ОСОБА_4 ображали та принижували її.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_4 , наданих в судовому засіданні, оскільки вказаний свідок є матір`ю потерпілої ОСОБА_2 , тому показання свідка ОСОБА_4 не можуть бути визнані судом належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Показання свідка ОСОБА_6 , враховуючи позицію ОСОБА_1 щодо невизнання вини, не можуть бути визнані судом достатнім доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зазначено мотиви дій порушника.

Разом з тим, для юридичної оцінки діяння за ст. 173 КУпАП обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього правопорушення у виді порушення громадського порядку і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву порушення громадського порядку чи спокою громадян.

За відсутності відповідного мотиву, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як дрібного хуліганства.

Окрім цього судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують особисті неприязні відносини, що особисто підтвердили в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Тому за відсутності відповідного хуліганського мотиву, вчинення протиправних дій з особистих мотивів також не може бути підставою для кваліфікації їх як дрібного хуліганства.

Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку відсутні такі суб`єктивні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - як мотив вчинення і направленість умислу, які є основними критеріями, які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень та злочинів, а також відсутні дії, які згідно ст. 173 КУпАП становлять об`єктивну сторону даного правопорушення.

Окрім того в протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 , не зазначено, в чому саме полягає порушення громадського порядку, які саме суспільні відносини були порушені, чий конкретно спокій вона порушив та в чому саме це проявилось. Протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних про обставини вчинення правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257КпАП України питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Pocії» рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673 / 04) та «Карелін проти Pocії» заява № 926 / 08, рішення від 20 вересня 2016 року), серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Подані до суду матеріали не містять об`єктивних та фактичних даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, дані протоколу є сумнівними.

На підставі викладеного та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.