ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2362/22 Номер провадження 33/814/970/23Головуючий у 1-й інстанції Коновод О.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Батієнка Ярослава Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 31 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Хоролського районного суду Полтавської області від 31 січня 2023 року об`єднано в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 548/2362/22, провадження № 3/548/28/23 відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення № 548/2363/22, провадження № 3/548/29/23 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення № 548/2364/22, провадження № 3/548/30/23 відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП та об`єднаній справі присвоєно № 548/2362/22, провадження № 3/548/28/23.

Визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. на користь держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови судді, 28.12.2022 року о 20:38 год. в м. Хорол по вул. Кременчуцька, 1 А Лубенського району Полтавської області, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки ВАЗ 21101 д/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у відповідному порядку в присутності двох свідків, з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest 6810», № ARBF-0427 тест № 2123, з показником 1,85 проміле, чим порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Також 28.12.2022 року о 20:38 год. в м. Хорол по вул. Кременчуцька, 1 А Лубенського району Полтавської області, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки ВАЗ 21101 д/н НОМЕР_1 та перед початком руху не переконалася що це буде безпечно, внаслідок чого здійснила наїзд на будівлю за адресою вул. Кременчуцька, 1 А м. Хорол, внаслідок чого будівля та автомобіль пошкоджено з матеріальними збитками, чим порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Крім того 28.12.2022 року о 20:38 год. в м. Хорол по вул. Кременчуцька, 1 А Лубенського району Полтавської області, водій автомобіля марки ВАЗ 21101 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, залишила місце пригоди, чим порушила 2.10 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Батієнко Я.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити.

Не заперечуючи факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, захисник вказує, що остання не керувала транспортним засобом, оскільки автомобіль перемістився внаслідок її необережних та неусвідомлених дій як пасажира, що виключає в її діях складу адміністративних правопорушень за ст.ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши думку ОСОБА_1 , приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, за які вона піддана адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №346896 від 28.12.2022 за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №346897 від 28.12.2022 за ст.122-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з особистими поясненнями «в стані афекту покинула місце ДТП, але повернулася через деякий час, водія не було на місці ДТП»,

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №346898 від 28.12.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

роздруківка талону тестування з алкотестеру Драгер з позитивним результатом 1,85 % проміле,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння,

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння,

пояснення свідка ОСОБА_2 та правопорушника ОСОБА_1 стосовно скоєних правопорушень за ст.ст. 12-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.,

схема місця ДТП,

записи з бодікамер працівників поліції та записи з камер зовнішнього відеоспостереження.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєних правопорушень та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутої ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, не заперечуючи факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, захисник вказував в апеляційній скарзі про відсутність доведеного факту керування нею автомобілем, зазначаючи при цьому, що рух автомобіля відбувся ненароком, внаслідок необережних дій ОСОБА_1 , які випадково призвели до руху автомобіля.

Аналогічні пояснення надавала правопорушник як в суді першої інстанції, так і під час перегляду її апеляційної скарги в апеляційному суді, наголошуючи на тому, що вона знаходилась в салоні автомобіля як пасажир в той час, коли водій таксі вийшов за кавою. Стверджує, що необережно переміщалась по салону транспортного засобу і намагалась відкрити двері зі сторони водійського сидіння, оскільки двері зі сторони пасажирського сидіння не відкривались. Заперечує факт керування автомобілем, оскільки останній прийшов в рух лише внаслідок її необережних дій коли вона, ймовірно зачепила кермо. Посилаючись на вказані обставини винною себе не визнає, бо не являється водієм авто і заперечує сам факт керування ним.

До вказаних пояснень апелянта необхідно віднестись критично, оскільки вони не узгоджуються з іншим доказами по справі, зокрема із записами відеокамер.

Так, як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з відеокамери зовнішнього спостереження о 20:38:22 автомобіль марки ДЕО починає свій рух, о 20:38:24 в`їжджає в будівлю. При цьому водій здійснює газування, натискає на педаль гальма, що вбачається як по диму з вихлопної труби, так і по ввімкненим гальмівним вогням.

В подальшому водій - ОСОБА_1 виходить з водійського сидіння, відкриває пасажирські передні двері, бере речі та залишає місце скоєння ДТП.

Оцінюючи вказані відеозаписи необхідно дійти висновку, що саме ОСОБА_1 перебувала за кермом транспортного засобу та в результаті саме її дій як водія вказаний транспортний засіб прийшов в рух та зіткнувся з будівлею кафе.

Посилання ОСОБА_1 на неможливість відкрити пасажирські двері, в зв`язку з чим вона вимушена була перебратися на водійське крісло та намагаючись їх відкрити не навмисно здійснила рух автомобіля, відхиляються апеляційним судом та спростовуються відеозаписом, з якого чітко вбачається як остання виходить зі сторони водійського сидіння та безперешкодно відкриває двері зі сторони пасажирського сидіння, забирає свої речі та залишає місце пригоди.

Зібраними по справі доказами доводиться як факт скоєння ДТП, так і залишення місця дорожньої пригоди, що в свою чергу свідчить про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП та правомірність дій працівників поліції щодо складання адміністративних протоколів за вказаними статтями відносно неї, як водія транспортного засобу.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняла адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Батієнка Ярослава Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 31 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна