Справа № 570/2014/23
Номер провадження 3/570/1236/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Остапчук Л.В., за участю захисника, адвоката Дупака В.Г., розглянувши в залі суду в місті Рівне матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування у ТОВ "АКОРД-С", паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 23 червня 2009 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , права, передбачені ст.268 КУпАП, і ст.63 Конституції України, роз`яснені,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2023 року серії ААБ № 184494, 14 квітня 2023 року об 11 год. 00 хв. в с.Великий Житин по вул.Зелена, № 5, Рівненського району водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом, а саме: автомобілем марки "Audi 80", державний номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_2 в суді свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав, суду пояснив, що наркотичних засобів він взагалі не вживає і транспортним засобом в той день також не керував. За кермом була його цивільна дружина ОСОБА_3 . Під`їхавши до кафе "Кільце", що в с.Великий Житин, вони пішли взяти кави, а вийшовши із кафе, помітили біля свого автомобіля працівників патрульної поліції, які вказали, що він, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, щойно керував транспортним засобом. Не дивлячись на його заперечення та заперечення його дружини, які вони просили зафіксувати на бодікамеру, працівники поліції наполягали на проходженні медичного огляду, а після його відмови проходити такий огляд - почали складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. На долученому до протоколу про адміністративне правопорушення відео відсутні докази, які б могли дійсно підтвердити факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а на самому відео вказана дата зйомки - 2017 рік. Зазначив, що він є жертвою поліцейської помсти через особистий конфлікт і його транспортний засіб вже більше десяти разів безпідставно був зупинений працівниками Гощанської поліції, а його безпідставно примушують проходити огляди на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі. Зважаючи на це, просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 , адвокат Дупак В.Г., в судовому засіданні підтримав подані ним заперечення на протокол про адміністративне правопорушення і просив закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що працівниками патрульної поліції взагалі не доведено факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а відповідальність за ст.130 КУпАП настає саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Попри відсутність будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпА, а тому є недоведеною подія та вина особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Зважаючи на це, наявні підстави для закриття провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 суду дала покази, що в той день саме вона керувала транспортним засобом, а не ОСОБА_2 . Вони зупинилися біля кафе щоб випити кави, після чого, підійшовши до автомобіля, побачили патрульних, які безпідставно почали звинувачувати її чоловіка в тому, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Зазначила, що її чоловік взагалі не вживає наркотичні засоби.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , його захисника - адвоката Дупака В.Г., покази свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що достатніх доказів, які б вказували на вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суду не надано і таких доказів здобути неможливо.

В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначено, що неприпустимо, щоб судді спрощено підходили до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Частина 1 ст.130 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п.27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

З аналізу вказаних положень можна зробити висновок, що наявність посвідчення водія без виконання особою функцій керування транспортним засобом не робить з особи водія.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів того, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом, а із його пояснень і пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається протилежне. Пояснення ж свідків, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення слід розцінювати критично, оскільки є очевидним, що пояснення від імені цих свідків написані самим патрульним поліцейським одним і тим же почерком і такі пояснення є однотипними та шаблонними, що не може свідчити про те, що такі пояснення свідки давали самостійно і добровільно. Крім того, на доданому до протоколу відеозаписі, взагалі не зафіксовано присутності свідків під час складання протоколу. Сам факт перебування ОСОБА_2 у місці, де оформлялися адміністративні матеріали не є доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки це не доводить факту керування транспортним засобом.

Що ж стосується відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, то він є неналежним доказом вчинення адміністративного правопорушення виходячи із наступного. Так, згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. Тобто, фіксація відеозапису, якщо він здійснювався із нагрудної камери поліцейського, має бути повним, а не його окремі кориговані частини. На такому записі має відображатись дата та час зйомки, а також - присвоєний інвентарний та номенклатурний номер пристрою.

Після здійсненого аналізу відеозапису видно, що відеозапис взагалі не відповідає події, зазначеній у протоколі. Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення складено 14 квітня 2023 року, при цьому на наявному відеозаписі вказана дата зйомки - 20 квітня 2017 року, а тому є незрозумілим яке він має значення до події, що зазначена в протоколі. Крім того, на відеозаписі взагалі не зафіксовано факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, як і взагалі не видно автомобіля, яким він нібито керував. На відеозаписі видно, що ОСОБА_2 стоїть на проїжджій частині із рюкзаком за плечима, а патрульні поліцейські роз`яснюють йому його права, пропонують пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та повідомляють, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому із відеозапису у ОСОБА_2 не вбачається вираженого тремтіння пальців рук, блідості обличчя та порушення мови, а навпаки, ОСОБА_2 вів себе адекватно і спокійно і на запитання працівників поліції відповідав чітко.

Як передбачено ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Попри те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, він в той же день - 14 квітня 2023 року о 12 год. 32 хв. самостійно звернувся до Медичної лабораторії "Діла", де здав аналіз на наявність наркотиків в його організмі і з наданих ним результатів досліджень вбачається, що такі найпоширеніші наркотичні засоби як морфін, кокаїн, амфетамін, маріхуана, метамфетамін, метилендіоксіметамфетамін, бензодіазепіни, трициклічні антидепресанти, барбітурати та метадон не виявлені.

Варто зауважити, що пояснення ОСОБА_2 стосовно того, що його автомобіль неодноразово і безпідставно зупиняють працівники поліції, а самого його безпідставно направляють на проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння підтверджені належними доказами і у суду вони не викликають сумніву. Зокрема, ним надано відеозаписи, на яких зафіксовано і інші випадки, коли його безпідставно зупиняли патрульні, а також надано висновок № 14 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений 10 травня 2023 року КНП "Гощанська багатопрофільна лікарня" Гощанської селищної ради та висновок № 15 від 25 травня 2023 року, що складений цим же медичним закладом, з яких вбачається, що у ОСОБА_2 ознак сп`яніння не виявлено. Крім того, за проведення таких безпідставних оглядів на стан сп`яніння він змушений сплачувати власні кошти, про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру № 5 від 25.05.2023 року, згідно якої він оплатив за проведення огляду 300 грн.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України"), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Варто відмітити, що стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ході розгляду справи, будь-яких доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 даного правопорушення, здобути неможливо, та й суддя збирати такі докази не вправі, тому виникає сумнів стосовно вчинення ОСОБА_2 даного правопорушення, який трактується на користь особи, яка ніби то вчинила вказане правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України та п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Відповідно до ст.247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини, вважаю, що достатніх, належних та допустимих доказів, які б могли ствердити про наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_2 немає і їх здобути неможливо, а тому провадження в справі підлягає до закриття.

В зв`язку з закриттям провадження у справі, відповідно до Закону України "Про судовий збір" не підлягає стягненню з ОСОБА_2 такий збір.

Керуючись ст.ст.40-1, 130 ч.1, 247 п.1, 283, 284, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України "Про судовий збір", суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.