Провадження № 3/127/3186/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., за участю прокурора Приходько Д.Є., розглянувши справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 17.11.1997, РНОКПП НОМЕР_2 , передбачені ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс», являючись відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, та в силу примітки до ст. 172-7 КУпАП, також суб`єктом адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 172-7 КУпАП, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 30.07.2021 при винесенні та підписанні наказу № 73 від 30.07.2021 «Про преміювання», яким передбачалось виплати премію в липні 2021 за результатами роботи за місяць працівникам підприємства, в тому числі і ОСОБА_1 в розмірі 20% (3376,00 грн.), не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не пізніше наступного робочого дня (02.08.2021) не повідомив ні Власника (Вінницьку міську раду), ні Орган управління (Департамент житлового господарства Вінницької міської ради) про виникнення реального конфлікту інтересів, тобто суперечності між його приватним інтересом майнового характеру, так як премія була нарахована йому особисто та представницькими повноваженнями на посаді виконуючого обов`язки начальника, які носять дискреційний характер, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс», являючись відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, та в силу примітки до ст. 172-7 КУпАП, також суб`єктом адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 172-7 КУпАП, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 30.07.2021 при винесенні та підписанні наказу № 73 від 30.07.2021 «Про преміювання», яким передбачалось виплати премію в липні 2021 за результатами роботи за місяць працівникам підприємства, в тому числі і ОСОБА_1 в розмірі 20% (3376,00 грн.), вчинив дію та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тобто суперечності між його приватним інтересом майнового характеру, так як премія була нарахована йому особисто та представницькими повноваженнями на посаді виконуючого обов`язки начальника, які носять дискреційний характер, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та повідомив, що дійсно з 19.07.2021 по 06.08.2021 виконував обов`язки начальника міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс», на час перебування керівника у відпустці. Напередодні відпустки начальник міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс» Аверчук А.А. залишив службову записку, відповідно до якої дав вказівку нарахувати ОСОБА_1 премію за липень 2021, у разі якісного виконання його посадових обов`язків та відсутності скарг за місяць на посаді головного інженера. Відповідно до колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс» визначено, що преміювання інженерно технічних працівників здійснюється у розмірі до 50% від посадового окладу. Розмір премії визначається одноособово керівником підприємства.

На підставі даної службової записки відділ бухгалтерії підготував наказ «Про преміювання» працівників, в тому числі і ОСОБА_1 , який він підписав, оскільки виконував обов`язки начальника на той час. Оскільки рішення про преміювання ОСОБА_1 особисто не приймав, тому вважав, що не зобов`язаний повідомляти про наявність конфлікту інтересів.

Захисник Кашпрук Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просила суд закрити справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор Приходько Д.Є. у судовому засіданні протоколи про адміністративне правопорушення підтримала та просила суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Суд, вислухавши думку прокурора, захисника, пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Наведені норми КУпАП є бланкетними та відсилають до Закону України «Про запобігання корупції».

Так, відповідно до абзацу 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Об`єктивна сторона правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність приватного інтересу, який впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення нею дій при здійсненні представницьких повноважень, тому зобов`язана була повідомити про це, однак не зробила цього та у вчиненні особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів відповідно.

Суб`єктивна сторона даних правопорушень характеризується наявністю умислу.

Умисел суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», полягає в тому, що, будучи ознайомленим із вимогами цього Закону про обов`язки, обмеження та заборони, функціонери не виконуючи ці вимоги, навмисно протиправно поводяться, їх порушуючи.

У ході судового розгляду та відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення № 216 та № 219 від 18.04.2023 встановлено, що ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс», являючись відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, та в силу примітки до ст. 172-7 КУпАП, також суб`єктом адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 172-7 КУпАП, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 30.07.2021 при винесенні та підписанні наказу № 73 від 30.07.2021 «Про преміювання», яким передбачалось виплати премію в липні 2021 за результатами роботи за місяць працівникам підприємства, в тому числі і ОСОБА_1 в розмірі 20% не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не пізніше наступного робочого дня (02.08.2021) не повідомив ні Власника (Вінницьку міську раду), ні Орган управління (Департамент житлового господарства Вінницької міської ради) про виникнення реального конфлікту інтересів, а також вчинив дію та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Судом встановлено, що відповідно до контракту № 6 «З керівником установи, що є в комунальній власності» ОСОБА_2 призначений на посаду начальника міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс» з 05.02.2021 по 07.02.2025.

Відповідно до Контракту Керівник має право в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для виконання всіх підрозділів та працівників підприємства.

На підставі наказу начальника міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс» № 68 «Про відпустку» від 16.07.2021 ОСОБА_2 пішов у щорічну основну відпустку з 19.07.2021 по 06.08.2021 включно. Виконання обов`язків начальника покладено на головного інженера міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс» ОСОБА_1 .

Так, згідно з пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс» являється суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, а саме є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Як вбачається з матеріалів справи Вінницькою міською радою до ОСОБА_1 доводились та йому відомі вимоги антикорупційного законодавства.

Відповідно до пп. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Разом з тим, відповідно до листа Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 01/00/011/16734 від 24.03.2023 ОСОБА_1 не повідомляв про наявність у нього реального конфлікту інтересів при виконанні посадових обов`язків.

Даний факт також підтверджується листом начальника міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс» № 200 від 18.04.2023, з якого слідує, що до ОСОБА_1 регулярно доводились вимоги антикорупційного законодавства. Так, в журналі вихідної документації підприємства відсутні будь-які записи про реєстрацію повідомлень про виникнення реального конфлікту інтересів у виконуючого обов`язки начальника міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс». ОСОБА_1 під час виконання ним службових обов`язків про виникнення реального конфлікту інтересів впродовж 2021-2023 років не повідомляв.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факт підписання ним 30.07.2021 наказу «Про преміювання», яким передбачалось нарахування премії в тому числі йому особисто та факт не повідомлення ним Вінницької міської ради та Департамент житлового господарства Вінницької міської ради про виникнення реального конфлікту інтересів, проте, вину не визнав, посилаючись на відсутність корисливого умислу та приватного інтересу в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Такі доводи ОСОБА_1 та сторони захисту щодо відсутності у ОСОБА_1 приватного інтересу при підписанні наказу про нарахування собі премії, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки начальника міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс» згідно з наказом від 16.07.2021 та відповідно користуючись правами та здійснюючи повноваження начальника мав можливість на власний розсуд визначити остаточний розмір премії та мав право прийняти остаточне рішення, шляхом видання наказу щодо виплати премії працівникам підприємства.

Так, преміювання працівників міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс» здійснюється на підставі, в порядку і обсязі визначеному колективним договором, додатком до якого є Положення про преміювання.

Відповідно до Положення під преміювання розуміється виплата працівникам грошових суд понад основний заробіток з метою стимулювання результатів праці та їх заохочення. Система преміювання передбачає встановлення різних розмірів премій відповідно до визначених критеріїв при виконанні встановлених умов. Основою для нарахування премії є оцінка діяльності працівника на робочому місці за відпрацьований місяць, яка фіксується у табелі обліку використання робочого часу.

Преміювання інженерно-технічних працівників здійснюється у розмірі до 50% від посадового окладу за фактично відпрацьований час.

Таким чином, ОСОБА_1 як виконуючий обов`язки начальника підприємства був наділений правом приймати рішення про преміювання працівників та будучи зацікавленою особою у сприянні своїм матеріальним інтересам, маючи дискреційні повноваження з прийняття чи не прийняття рішень, реалізував такі повноваження шляхом підписання вказаного наказу.

Під час прийняття рішень про преміювання себе у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом ОСОБА_1 (поліпшення свого матеріального стану, можливістю отримати матеріальне заохочення) та повноваженнями, які дають можливість впливати на вчинення дій (можливості призначення премії, підготовка наказів з їх підписанням і затвердженням) під час виконання повноважень (суб`єкт наділений повноваженнями готувати і підписувати ці накази щодо встановлення собі премії та заохочення), що впливає на неупередженість та об`єктивність прийняття рішення.

Наявність службової записки начальника міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар люкс» Аверчука А.А. про можливість нарахувати премію за липень 2021 року ОСОБА_1 у розмірі 20% не звільняло останнього від виконання вимог, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Твердження захисника про те, що підписання наказу про преміювання є лише формальною дією ОСОБА_1 на виконання своїх обов`язків як виконуючого обов`язки начальника підприємства та не є його особистим рішенням та в даному випадку відсутня така обов`язкова ознака реального конфлікту інтересів як наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, суд вважає безпідставними, оскільки підписання наказу про преміювання у тому числі собі особисто, свідчить про прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Посилання захисника на істотні порушення, допущені при складанні вказаних протоколів про адміністративні правопорушення прокуратурою не можуть слугувати самостійною підставою для звільнення особи від відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що протоколи складені уповноваженою на те посадовою особою, а саме оперуповноваженим 1-го сектору (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України. Чинним КУпАП не передбачено будь-якого погодження протоколів органами прокуратури. Разом з тим, те, що прокурором було погоджено проекти протоколів, свідчить позиція останньої в судовому засіданні про доведеність вини ОСОБА_1 та письмовий висновок в справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, цілком доведена та підтверджена відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою та жодним чином не спростовані.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зі змісту ст. 33 КУпАП слідує, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує обставини передбачені ст. 33 КУпАП, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 172-7, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: