/Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року

смт Покотилівка Харківського району

Справа № 635/2324/23

Провадження № 3/635/962/2023

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю представника особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №327209 від 07 квітня 2023 року відносно ОСОБА_2 щодо скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 квітня 2023 року вищевказану справу передано в провадження судді Карасави І.О.

В судовому засіданні представник особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не визнав та заявив клопотання про перекваліфікацію адміністративного правопорушення на ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та її закриття у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУАП.

Встановлені фактичні обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Суд дослідивши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , у відповідності до положень статті 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно частини 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями частини 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, щодо керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 2, 3, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735(далі Інструкція №1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України(далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно вимог статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р. №1103 (далі Порядок), визначено процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно частини 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких й узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Суд ретельно розглянув усі аргументи, які містилися в матеріалах справи, письмових поясненнях, наданих ОСОБА_2 вислухавши в судовому засіданні, представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності дійшов наступних висновків.

Під час розгляду справи судом встановлені наступні обставини: 07 квітня 2023 року о 13 годині 00 хвилин в с. Безлюдівка, вул. Зміївська, 16 Харківській області Харківському районі був зупинений транспортний засіб ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, шитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за на місці зупинки та встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не визнає, вважає її не доведеною, протокол складений з порушенням кваліфікації адміністративного правопорушення, відсутні докази на підтвердження скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, зокрема щодо керування транспортним засобом. У зв`язку з цим просив справу закрити.

Вищевказані доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та не приймаються судом з огляду на наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення(а.с.1), вбачається, що працівники Національної поліції виявили у водія ОСОБА_2 наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, шитка хода. Вищевказані ознаки алкогольного сп`яніння також були підтверджені під час дослідження у судовому засіданні інших доказів, зокрема рапорт працівників поліції, відеофайл, якій містився на DVD-R диску.

Так відповідно до рапорту поліцейського Босаченко О.В. (а.с.11) зазначено, що після зупинки транспортного засобу ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та під час спілкування з ним були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Також зазначено, що застосовувалася відеофіксація правопорушення за допомогою мобільного телефона, відеозапис, якого доданий до матеріалів справи, про що зазначено у протоколі.

Суд враховує, що рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення(позиція ВС КАС у справі №524/5741/16-а, постанова від 20 травня 2020 року), але разом з тим суд приймає до уваги, що вказані рапорти за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність та обґрунтованість дій поліцейських під час встановлення обставин, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить данні, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх, зокрема щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння, керування транспортним засобом.

Відповідно до розділу 2 Інструкції №1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що акт огляду складається та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення після проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та установлення стану сп`яніння.

Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів(а.с.3), слідує, що огляд ОСОБА_2 у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного заходу не проводився.

Відповідно до Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КНП ХОР ОНД(а.с.4), огляд водія ОСОБА_2 у закладі охорони здоров`я не проводився.

В судовому засіданні були досліджені відеофайли, які містилися на DVD-R диску, доданого до матеріалів справи. Під час дослідження відеофайлів судом було встановлено, що ОСОБА_2 , працівниками поліції була роз`яснена процедура проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера або в медичному закладі охорони здоров`я, на що водій категорично відмовився.

Також з досліджених судом відефайлів, не встановлено, що ОСОБА_2 зазначав працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, навпаки він погодився з цим фактом та повідомив, що перед тим як сів за кермо автомобіля вживав алкогольні напої. Зі змісту розмови між працівниками поліції та водія ОСОБА_2 , який знаходився біля автомобіля вбачається, що водій дійсно вживав алкогольні напої та керував транспортним засобом автомобілем ГАЗ 2410.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення цей факт водієм не оспорювався. Зауваження під час складання протоколу не надходили. Жодного спростування, що ОСОБА_2 не керував автомобілем або стосуються інших питань пов`язаних з процедурою проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння або суті правопорушення стороною захисту надані не були.

Окрім цього, згідно розпорядження начальника обласної військової адміністрації №14В від 21.03.2022 року, заборонено з 21 березня 2022 року на період дії правового режиму воєнного стану на території Харківської області використання відеореєстраторів та інших пристроїв для фото- і відеофіксації під час використання автомобільного та мототранспорту для фото- і відеозйомки доріг загального користування, об`єктів загального призначення, об`єктів інфраструктури, блокпостів, укріплень, розташування, зосередження чи переміщення військових частин(підрозділів) сил оборони.

Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється працівниками поліції відповідно до вимог статті 40 «Про Національну поліцію».

При розгляді справи судом не встановлено будь-яких суперечностей в наданих доказах. Місце, час події, фактичні обставини справи, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №327209, повністю відповідають змісту досліджених в судовому засіданні відеофайлах, які є належним та допустимим доказом, а також іншим доказам по справі.

Працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2 його підписав, йому були роз`яснені права, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу.

Судом встановлено, що інформація яка міститься на відеофайлах повністю збігаюється з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які містяться в матеріалах справи та підтверджують факт відмови водія ОСОБА_2 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД відмовився. Про відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП був попереджений на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно довідки(а.с.7), судом встановлено, що відповідно до облікових даних ІПНП ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 11.10.1994.

Відтак, усі інші доводи та аргументи є безпідставними та відхиляються судом, оскільки вони не спростовують доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому ставить у провину.

Наведені та досліджені судом докази є достатньо вагомими, чіткими і узгоджених між собою та жодним чином не спростовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог статті 256 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що процедура, яка передбачена вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, була дотримана.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується та вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставлять йому у провину повністю доведена належними та допустимими доказами.

За таких обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування критеріїв доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов до висновку, що у діях ОСОБА_2 який притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки останній порушив пункт 2.5 ПДР.

Щодо заявленого клопотання про перекваліфікацію адміністративного правопорушення з частини 1 статті 130 КУпАП на частину 3 статті 172-20 КУпАП та її закриття у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУАП, суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення або містить інший склад адміністративного правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, здійснювати перекваліфікацію правопорушення, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про перекваліфікацію адміністративного правопорушення та його закриття, оскільки в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені у статті 33 КУпАП та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Стаття 27 КУпАП встановлює, що штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

За таких обставинах, суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що уразі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збору розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 38, 130, 248, 251, 252, 268, 277, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП- відмовити.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя І.О. КАРАСАВА