Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/651/23
№ провадження 3/624/367/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

смт. Кегичівка 03 серпня 2023 року

Суддя Кегичівського районного суду Харківської області Куст Н.М., розглянувши справу, за якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Антонівка Кегичівського району Харківської області, українець, громадянин України, ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , освіта середня-спеціальна, неодружений, працює слюсарем АТ «Харківгаз», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з протоколами серії ААД №011172 від 27 липня 2023 року, серії ААД №011173 від 27 липня 2023 року, серії ААД №327988 від 27 липня 2023 року,

- притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. 4 ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2023 року о 15 год 02 хв по пров. Волошина, смт Кегичівка ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2110 номерний знак НОМЕР_3 , вчинив ДТП при цьому мав явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Alcotest 6510 ARBL-0853 та проведення огляду у медичному закладі відмовився.

Таким чином, своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України.

У зв`язку з цим, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

24 липня 2023 року о 15 год 02 хв по пров. Волошина, смт Кегичівка ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2110 номерний знак НОМЕР_3 рухаючись заднім ходом з узбіччя не впевнившись в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21043 номерний знак НОМЕР_4 , який рухався позаду.

Таким чином, порушив п. 10.1, 10.9 ПДР України.

У зв`язку з цим, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

24 липня 2023 року о 15 год 02 хв по пров. Волошина, смт Кегичівка ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2110 номерний знак НОМЕР_3 залишив на порушення встановлених правил місця ДОП, до якої він причетний, перемістивши транспортний засіб.

У зв`язку з цим, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 122-4 КУпАП.

Згідно зі ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Виходячи з вказаної правової норми, вищезазначені справи повинні бути об`єднанні в одне провадження та за результатами їх розгляду має бути прийнято одне рішення.

Відповідно до розділу ІІІ п. 6 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженій наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Відповідно до постанови (ухвали) суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи (матеріалів кримінального провадження) та відмітки про об`єднання справ (матеріалів кримінального провадження) із зазначенням номера нової судової справи (матеріалів кримінального провадження).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою заперечив повністю, зазначив що автомобілем не керував, та повідомляв, що автомобіль належить його товаришу, про що неодноразово говорив працівникам поліції. Зазначав, що сидів на задньому сидінні автомобілі, але працівники зробили самостійно висновок, що саме він був за кермом, та вимагали документи на машину та посвідчення водія та паспорт, після того як він надав паспорт, працівники поліції побачивши і водійське посвідчення, вказали, що їм не потрібен паспорт, а потрібне посвідчення водія, та почали пропонувати пройти освідоцтво на стан алкогольного сп`яніння, від якого той відмовився, з причини, що не керував автомобілем, і тому немає підстав йому проходити огляд на стан сп`яніння. Крім того зазначив, що на місці протоколи складені не були, а лише 27 липня 2023 року його запросили до відділення поліції, де й складали протоколи, на заперечення факту керування ним, працівники поліції не реагували. Також звертає увагу суду, що протокол повинен був складений не на нього, а на ОСОБА_2 , який саме керував автомобілем, та даний автомобіль є його власністю та визнав факт ДТП і вже відремонтував автомобіль ОСОБА_3 за власні кошти, про що свідчить розписка.

Згідно розписки учасника ДТП вбачається, що ОСОБА_3 не має претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_1 . Хто керував даним автомобілем не знає, та чому саме на ОСОБА_1 складено протокол йому не відомо, але зазначив, що його автомобіль відремонтовано іншою особою, а саме ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, 124, ч. 4 ст. 122-4 КУпАП України, суд приходить до наступного висновку

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, зазначив, що при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи надані докази, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд виходить із фабули та інших відомостей, що зазначені у ньому.

Так, у графі «суть правопорушення» протоколу, складеного інспектором поліції стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено про відмову водія пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим останній порушив п. 2.5 ПДР.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу на те, що не передбачено у диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальності за керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що також вказано у протоколі.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водій транспортного засобу. Обов`язковими елементами об`єктивної сторони складу правопорушення є факт керування транспортним засобом та факт відмови особою, яка керує таким засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Отже, доказуванню у даному випадку, серед іншого, підлягає й факт керування особою транспортним засобом, чого особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у передбачений законодавством спосіб, здійснено не було.

За змістом ч. 4 ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП в даному конкретному випадку відповідальності підлягає особа, яка керувала транспортним засобом.

У відповідності до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 .

Крім того, матеріали справи на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. 4 ст. 124 КУпАП містять протоколи про адміністративне правопорушення, копію направлення, схема ДТП, копії фото місця події, рапорти, пояснення, диск з відеозаписом події.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення свідки події відсутні (в протоколі не значено), акт відмови огляду на стан алкогольного сп`яніння відсутній, а є лише направлення, яке не підписане ОСОБА_1 . Обставини викладені у протоколі відбувалися 24 липня 2023 року, проте протоколи складені працівником поліції 27 липня 2023 року.

За приписами ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та рапорт, суд не знайшов аргументів, чому протоколи не були складені протягом 24 годин, з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

З відеозапису з фіксацією події, суд встановив, що запис не є повним та безперервним, та вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт керування, говорив, що сидів на задньому сидінні, а керував автомобілем інша особа, показувавши рукою на особу, яка стояла поруч, проте працівник наголошував, що саме ОСОБА_1 керував, після працівник поліції пішов в приміщення поряд з виникненням ДТП та запитував, у присутніх, чи бачив хтось, хто саме був за кермом, з присутні особи вказали, що не бачили.

Згідно п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Отже, якщо із відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним, тобто переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом.

Аналогічне вказано і в пункті 5 розділу II та пункті 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, де вказано, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В даному випадку відеозапис переривався, складається з нарізаних п`яти відео фрагментів від 24 липня 2023 року, з яких вбачається, що проміжок часу в 13 хвилин, в 37 хвилин, та в 14 хвилини між фрагментами відеозапису відсутній, тому такий запис не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, містить 1 відеофрагмент 27 липня 2023 року, де вбачається складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, в даній ситуації протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійнимм беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє. Та суд враховує розписку учасника ДТП ОСОБА_3 , який зазначив також, що не відомо йому хто саме керував транспортним засобом, та зазначив що сплачував за ремонт Демічев, і що він не розуміє чому складений протокол на ОСОБА_1 .

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 , вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченими ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. 4 ст. 124 КУпАП.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять достатніх, переконливих і беззаперечних доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124, ч. 4 ст. 122-4 КУпАП, протоколи складено без дотримання вимог статті 266 КУпАП та зважаючи на те, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у діянні ОСОБА_1 події і складу даних адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 130, 124, ч. 4 ст. 122-4, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст. ст.251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно з протоколами серії ААД №011172 від 27 липня 2023 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, серії ААД №011173 від 27 липня 2023 року за ст. 124 КУпАП, серії ААД №327988 від 27 липня 2023 року за ч. 4 ст. 122-4 КУпАП - об`єднати в одне провадження.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. 4 ст. 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу в апеляційний суд Харківської області через Кегичівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Н.М. Куст