КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю захисника Божка М.І. (в режимі ВКЗ), який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Божка М.І. на постанову судді Богуславського районного суду Київської області від 16 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Богуславського районного суду Київської області від 16.03.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 26.10.2022 року о 17 год. 23 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2102» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Шевченка в м. Богуслав в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest №6810» в присутності двох свідків, за результатами проведення якого у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 1,58 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Божок М.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Богуславського районного суду Київської області від 16.03.2023 року, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити.

Апелянт вважає, що оскаржувана постанова судді винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення обставин справи, що призвело до винесення незаконного і необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що працівники поліції, всупереч вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» безпідставно зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , а тому подальші дії поліцейського щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння є неправомірними та незаконними.

Також апелянт посилається на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015), оскільки на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 погодився пройти огляд в медичному закладі та сів до службового автомобіля поліції, однак проїхавши декілька метрів поліцейські почали наполягати на проведенні огляду саме на місці. Відчувши тиск з боку працівників поліції, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», проте з його результатами не погодився, однак працівники поліції не забезпечили проведення огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, як того вимагають приписи ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції.

Крім того, апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Богуславського районного суду Київської області від 16.03.2023 року, оскільки копію оскаржуваного рішення він отримав лише 27.03.2023 року, а тому не мав можливості оскаржити вказану постанову у передбачений законом строк.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, з огляду на наведені апелянтом обставини та враховуючи, що цей строк було пропущено лише на 2 дні, вважає можливим поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Богуславського районного суду Київської області від 16.03.2023 року стосовно ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення захисника Божка М.І., який діє в інтересахОСОБА_2 , на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, з огляду на наступне.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №180828 від 26.10.2022 року (а.с. 3), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; даними проведеного тесту за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» (а.с. 5), за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 1,48 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6), проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; письмовими поясненнями цих свідків (а.с. 7, 8), в яких останні засвідчили результати огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 ; даними акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу «ВАЗ 2102» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 11), що підтверджує факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 4), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 4), на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд за допомогою технічного приладу «Драгер» та після проходження такого огляду останній не заперечував проти результатів проведеного тесту і не висловлював бажання пройти такий огляд в медичному закладі.

Отже дані, зафіксовані на відеозаписі свідчать про дотримання працівниками поліції встановленої процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»(затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015) та спростовують доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 висловлював бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме в закладі охорони здоров`я, а твердження апелянта про те, що після тиску на нього з боку поліцейських та проходження ним огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу він заперечував проти результатів такого огляду також спростовуються даними Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6), в якому ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного огляду за допомогою приладу «Драгер», що засвідчив своїм підписом.

Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки апелянтом не наведено, а його посилання на те, що працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та здійснювали на нього тиск, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини не є предметом перевірки апеляційним судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення, і в разі, якщо ОСОБА_1 або його захисниквважає незаконними дії працівників поліції, вони не позбавлені можливості оскаржити ці дії у передбаченому законом порядку.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Богуславського районного суду Київської області від 16.03.2023 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Божку М.І. строк на апеляційне оскарження постанови судді Богуславського районного суду Київської області від 16.03.2023 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Божка М.І. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Богуславського районного суду Київської області від 16 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа: №358/1035/22; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження: №33/824/2014/2023

Головуючий у І інстанції: Лебединець Г.С.

Головуючий в апеляційній інстанції: Сілкова І.М.