Справа № 489/4015/23
Номер провадження 3/489/1624/23
Постанова

Іменем України

10 серпня 2023 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Микульшина Г.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 821032 від 16.06.2023, 11.06.2023 приблизно о 21:30 год. за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 знущався над своєю домашньою кішкою,а саме скинув її з п`ятого поверху, що спричинило їй мучення, завдало їй фізичного болю, страждань, але не призвело до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишив тварину напризволяще, чим порушив ст. 22 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження».

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням, а також направленням смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в протоколі, яке доставлено 21.07.2023 о 18:13 год.

До початку судового засідання до суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторони зобов`язані цікавитися справами, учасниками яких вони є. Зокрема, у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За такого суддя приходить до висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол, а також потерпілого.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; рапорт; заяву ОСОБА_2 ; пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (який свою провину у жорстокому поводженні з твариною визнав), суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 89 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, але не призвело до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання та поводження з тваринами, що тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварини, якщо перебування тварини у власника становить загрозу для її життя або здоров`я

У відповідності до ст. 22 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» забороняється бити, вбивати, отруювати чи калічити домашніх тварин; дарувати домашніх тварин як призи, нагороди чи премії; завдавати домашнім тваринам болю, страждання або пригнічення; дресирувати тварин у спосіб, що завдає шкоди здоров`ю тварини та її загальному стану; умертвляти тварин шляхом утоплення, задушення, використання електричного струму та речовин, що призводять до отруєння.

Оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно вчинила жорстоке поводження з твариною.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 89 КУпАП жорстоке поводження з твариною, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини вчинення адміністративного правопорушення, суддя вважає за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 89 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому суддя не вважає за доцільне застосування стягнення у вигляді конфіскації тварини, оскільки з наданих матеріалів неможливо встановити місцезнаходження тварини станом на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 40-1, 124, 252, 266, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя -

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 (три тисячі чотириста) грн. (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у м.Миколаїв/Інгульський р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100, рахунок отримувача: UА0014482).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.А. Микульшина