ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 678/256/23

Провадження № 33/4820/475/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., перевіривши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 01 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого: по АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, фізичної особи-підприємця, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини.

Відповідно до постанови судді першої інстанції, 20 лютого 2023 року на адресу Летичівського районного суду Хмельницької області з ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2023 року справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повернуто до ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області для доопрацювання (належного оформлення, складення нового протоколу про адміністративне правопорушення).

04 травня 2023 року на адресу Летичівського районного суду Хмельницької області з ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП після дооформлення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 15 лютого 2023 року о 14 год. 30 хв. в Хмельницькій області смт. Летичів по вул. Б. Хмельницького (рибний ринок) водій автомобіля Audi А4, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 під час об`їзду автомобіля DAFXF460FT, із д.н.з. НОМЕР_2 із напівпричепом SCHMITZSCS242, д.н.з. НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження наведеної постанови, скасувати судове рішення в частині визнання його винуватим за статті 124 КУпАП.

Підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вважає те, що він участі у розгляді справи не приймав, а копію оскаржуваної постанови отримав шляхом поштового направлення лише 18 липня 2023 року, а тому звернувся до суду з апеляційною скаргою 27 липня 2023 року, пропустивши строк на її оскарження.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала з наступних підстав.

Відповідно до статті 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови суду першої інстанції у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що у кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі статті 289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього можливості реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

Крім того, нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту ухвалення постанови.

Під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи та апеляційною скаргою на предмет відповідності її вимогам КУпАП було встановлено, що судом вживалися всі необхідні заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, про що не заперечує і сам апелянт в клопотанні про закриття адміністративного провадження, в якому він зазначав, що розгляд справи призначено на 01.06.2023., однак на вказану дату у судове засідання не з`явився (а.с. 22).

ОСОБА_1 був обізнаний про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП та про призначення розгляду справи, отже останній не був обмежений у конституційних правах, окрім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ і прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» і «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення щодо нього вже після судового розгляду і у визначений ст.294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Отже, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини та викладених вище обставин, доходжу висновку, що ОСОБА_1 знав, що стосовно нього складені протоколи про адміністративні правопорушення, на коли призначено розгляд справи, подав клопотання про закриття адміністративного провадження, але не цікавився результатами розгляду справи та оскаржив постанову з пропуском строку на апеляційне оскарження, поважних причин пропуску строку при цьому не навівши.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, оскільки хоча ОСОБА_1 і не був присутнім в судовому засіданні 01.06.2023 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, однак він був обізнаний про час та місце судового розгляду провадження стосовно нього, працівники поліції на місці зупинки роз`яснили йому права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, він не був обмежений у конституційних правах, апеляційна скарга подана ним до суду першої інстанції 01.08.2023 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження, в апеляційній скарзі та у клопотанні ОСОБА_1 не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 01 червня 2023 року, апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами статті 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у поновлені строку на апеляційне оскарження постанови судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 01 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Апеляційну скаргу на постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 01 червня 2023 року стосовно ОСОБА_1 повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя