КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та її захисника Босака А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Босака А.В. на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 14.04.2023 року ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як встановив суд першої інстанції, 01.01.2023 року о 23 год. 05 хв. в м. Славутич по вул. Кирилівська, 3-А/1 ОСОБА_1 керувала автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Босак А.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 14.04.2023 року та закрити провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що під час розгляду даної справи судом першої інстанції допущені істотні порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного, невмотивованого та несправедливого судового рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»(затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015), оскільки згідно відеозапису у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, визначені в п.3 Інструкції і поліцейський не здійснив наладженого доказування факту наявності у неї ознак такого сп`яніння та не вказав в протоколі конкретні ознаки сп`яніння, виявлені поліцейським.

Також зазначає, що працівники поліції змусили ОСОБА_1 в рамках одного тестування здійснити понад п`яти видихів в один і той самий мундштук приладу поки на сенсорі останнього не утворився результат 0,48 ‰ алкоголю, що не відповідає поведінці ОСОБА_1 зафіксованої на відеозаписі. При цьому поліцейський не пересвідчився, чи згодна остання з результатами проведеного тесту та чи бажає вона пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я.

Крім того вказує, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» без присутності свідків. В матеріалах справи наявна копія чеку «Alcotest 7510» від 01.01.2023 року, однак зі змісту протоколу не вбачається яка серія та номер чи інші ідентифікуючі ознаки пристрою «Drager Alcotest», які б дозволили встановити приналежність чеку, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також звертає увагу, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та складанні стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейські не роз`яснили їй права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, зокрема права отримання кваліфікованої правової допомоги.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 14.04.2023 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки ОСОБА_1 не повідомлялась про дату та час розгляду справи і не була присутня при винесенні стосовно неї судового рішення, яке було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень тільки 08.05.2023 року, а про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізналася від третіх осіб лише 12.05.2023 року після заблокування її карткових рахунків.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, з огляду на наведені апелянтом обставини, вважає можливим поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 14.04.2023 року стосовно ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, з огляду на наступне.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №139398 від 01.01.2023 року (а.с. 2), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; даними проведеного тесту за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» (а.с. 1), за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 0,48 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння виявлені поліцейським (а.с. 3); розпискою ОСОБА_1 (а.с. 5), в якій остання зобов`язалася не керувати автомобілем протягом 24 годин, що підтверджує факт її відсторонення від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 7), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 10), водій ОСОБА_1 погодилася на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер» та після проходження такого огляду ОСОБА_1 не заперечувала проти результатів проведеного тесту і не висловлювала бажання пройти такий огляд в медичному закладі, що спростовує доводи апеляційної скарги її захисника про порушення працівниками поліції встановленої процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015), оскільки за приписами п.7 Розділу І вказаної Інструкції огляд водія на стан сп`яніння проводиться в закладі охорони здоров`я виключно у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проведений поліцейським за відсутності свідків не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки згідно вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, який обов`язково долучається до протоколу про адміністративне правопорушення, а присутність двох свідків обов`язкова лише у разі неможливості застосування таких засобів.

В матеріалах даної справи міститься відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 7), на якому зафіксовано, що поліцейським, у відповідності з вимогами вищезазначеної Інструкції, проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», а тому в даному випадку присутність двох свідків не є обов`язковою.

Апеляційні доводи захисника про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, визначені в п.3 Інструкції і поліцейський не здійснив наладженого доказування факту наявності у неї ознак такого сп`яніння, апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

Посилання апелянта на нероз`яснення ОСОБА_1 її прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, є безпідставними, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення складеному стосовно ОСОБА_1 , останній роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи Подільським районним судом м. Києва за викликом, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у відповідній графі цього протоколу (а.с. 2).

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 14.04.2023 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Босаку А.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Босака А.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа: №758/1357/23; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження: №33/824/2892/2023

Головуючий у І інстанції: Павленко О.О.

Головуючий в апеляційній інстанції: Сілкова І.М.