Провадження № 3/554/522/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2023 р. м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтава Горбунова Я.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не відомий, громадянина України, не працюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№077137 від 04 жовтня 2022 р. ОСОБА_1 04 жовтня 2022 р. о 10 год. 50 хв. в м. Харкові по вул. Героїв Праці, 13 Б/2 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 210990», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки ТЗ, так і в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином. Адвокат Носенко А.Ю. надав до суду письмові заперечення, в яких просить закрити справу у зв`язку з відсутністю подій та складу адміністративного правопорушення.

У запереченнях зазначено, що до протоколу не додано і в матеріал провадження не міститься жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані наркологічного сп`яніння.

Так, диск з відеозаписом, який був долучений до матеріалів справи, є неналежним доказом, адже, відеозапис, що надійшов до суду разом з протоколом, не містить встановлених на пристрої дати та часу фіксування події/факту вчинення правопорушення, в протоколі відсутня інформація, які саме технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, були застосовані підрозділом поліції, між тим, Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відео фіксацію, та не надане право поліцейським здійснювати відео фіксації власними технічними пристроями. Між тим, з відтвореного запису вбачається, що фіксація здійснювалася невідомим приладом, ймовірно на телефон. Перевірити, що виконані вимоги закону щодо безперервності та фіксації правопорушення з моменту виявлення до моменту завершення його фіксації, не можливо через неналежність наданого доказу. Крім того, надані УПП відео файли, не було підписано ЕЦП, що також свідчить про неналежність наданого суду доказу. Необхідність засвідчення відео доказів порушення водіями правил дорожнього пуху електронним цифровим підписом (ЕЦП) підтверджена позицією, висловленою Другим апеляційним адміністративним судом в Постанові від 05.04.2021 р. у справі за № 591/6739/20.

Також, в запереченнях зазначено, що якщо ОСОБА_1 винний, то поліцейськими не було застосовано обов`язкового заходу щодо забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, у вигляді відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є ще одним доказом безпідставності та незаконності складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтю 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так іншими особами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив правила дорожного руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 2.5 ПДР України зобов?язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. п. 2, 4, 6 і 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі - Порядок № 1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. п. 2 та 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

При цьому, основною ознакою суб`єкта вказаного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, отже зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в п. 38 постанови від 20 лютого 2019 року по справі № 404/4467/16-а, зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Отже, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Саме по собі знаходження особи в нетверезому стані за кермом транспортного засобу, який знаходиться у нерухомому стані, не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, адже саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Відповідальності за порушення ПДР підлягає виключно водій транспортного засобу (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року по справі № 204/8036/16-а).

А тому, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. ч. 2 і 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 1.2 розділу «інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу інструкції).

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року № 1026, пунктом 5 розділу II передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов?язків та/або спеціальної поліцейської операції, поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безпосередньо до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об?єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ознаки сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

При цьому, дослідивши відеозапис, що надійшов до суду разом з протоколом вбачається, що відеозапис не містить встановлених на пристрої дати та часу фіксування події/факту вчинення правопорушення керування транспортним засобом особами в стані алкогольного чи іншого сп?яніння. Крім того, в протоколі серії ААД №077137 відсутня інформація які самі технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, були застосовані підрозділом поліції. Також, надані УПП відео файли, не підписано ЕЦП. Крім того, при відтворені запису з диску, який доданий до протоколу, не відтворюється відео, а лише відтворюється звук, що унеможливлює перевірку тих обставин, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначене, суд позбавлений можливості прийти до висновку, що поліцейськими проводилася фіксація із дотриманням вимог зазначеної інструкції, а не з власних технічних пристроїв, про що зазначає захисник в своїх запереченнях.

На думку суду, зазначені обставини свідчить про неналежність наданого суду доказу, який не може бути прийнятий судом на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані наркологічного сп`яніння, а відповідно на підтвердження його вини у вичинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмова водія, який керував транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Інших належних та допустимих доказів, які б доводили факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надані.

Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 березня 2019 року по справі № 686/11314/17).

Розглянувши матеріали справи прихожу до висновку, що жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП суду не надано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, ч. 1 ст. 130, ст. 247, 251, 252, 266, 280, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу щодо ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Я. М. Горбунова