Справа № 199/6388/23
ПОСТАНОВА

іменем України

14.08.2023 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 не виконує батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 29.07.2023 приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_1 залишила свого сина вдома за адресою: АДРЕСА_1 , під наглядом неповнолітнього пасинка ОСОБА_3 , а сама перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушила ст. 150 СК України.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, була сповіщеною про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, крім того через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Заяв чи клопотань від останньої про розгляд справи за її участю не надходило.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку російської федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпрі, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явилася судове засідання, тобто добросовісно не виконала процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 29.07.2023 серії ВАВ № 590195;

- рапортом співробітників поліції, згідно якого 29.07.2023 приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_1 залишила свого сина вдома за адресою: АДРЕСА_1 , під наглядом неповнолітнього пасинка ОСОБА_3 ;

- письмовими поясненнями наданими в суді ОСОБА_4 згідно яких слідує, що ОСОБА_1 не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню їх спільного малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 29.07.2023 приблизно о 15:00 годині, залишився вдома за адресою: АДРЕСА_1 , під наглядом неповнолітнього ОСОБА_3 , а сама ОСОБА_1 у вказану дату та час перебувала у стані алкогольного сп`яніння;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 відповідно яких слідує, що він є сусідом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 29.07.2023 приблизно о 14:40 годині до нього зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що ОСОБА_1 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння залишила їх малолітнього сина вдома, а сама пішла у невідомому напрямку. Того ж дня, приблизно через 30 хвилин, він разом із ОСОБА_4 біля магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 помітили ОСОБА_1 , яка знаходилась з невідомими чоловіками у стані алкогольного сп`яніння та розпивала спиртні напої.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винна у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, суд враховує характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, вважає за можливе обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке повинно бути достатнім для виправлення порушника і попередження вчинення нею нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 184, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів від дня винесення постанови.

Суддя: І.В. Дяченко