Справа № 355/930/23
Провадження № 3/355/531/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року суддя Баришівського районного суду Київської області Троценко Т.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління Патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 16.06.2023 о 08 год. 55 хв., на 76 км а/д Київ-Харків, водій ОСОБА_1 керував автомобілем LAND ROVER реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest 6810, результат огляду позитивний 1,09 %, чим порушив вимоги п. 2.9А, Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, по відношенню до якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином.

Адвокат Литвиненко О.Л. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття адміністративної справи. Підставою для закриття вважає численні порушення норми чинного законодавства при складанні протоколу, збиранні письмових доказів.

Заслухавши адвоката Литвиненко О.Л., дослідивши письмові пояснення по справі з додатками надані в судовому засіданні, відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до них матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Відповідно до положень частини 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Бендерський проти України» ( заява № 22150/02, параграф»), в якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивнизх ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому суд ( суддя) повинен обгрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту ( рішення ЄСПЛ «Коробков проти України» № 39598/)з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу серії ААД № 443756 від 16.06.2023 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом LAND ROVER номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810, чим порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У протоколі зазначено, що водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриття обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Однак жодна з даних ознак у вказаному протоколі не зазначена.

Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у інкримінованому йому діянні, оскільки являє собою оформлений процесуальний документ, складений уповноваженою особою.

У протоколі про притягнення ОСОБА_1 до адміністратиної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не зазначено свідків та відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 ..

Рапорт працівника поліції який мається в матеріалах справи, а саме інспектора взводу №1 роти №4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області старшого лейтенанта поліції Євгенія Никитюка, також не може бути доказом, оскільки він є лише визначеною формою доповіді підлеглого своєму керівникові. В даному рапорті також відсутнє зазначення будь-яких ознак наявного стану алкогольного сп`яніння.

У матеріалах адміністративної справи відсутні докази що інспектор поліції запропонував водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу.

У разі наявності у водія ознак такого сп`яніння, або в разі відмови від такого огляду, або незгоди з його результатами, поліцейський повинен був запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» дозволяє працівникам поліції зупиняти автомобілі лише при наявності ознак законних підстав та із виконанням обов`язку щодо представлення службового посвідчення та інформування про конкретну причину зупинки.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що причиною зупинки водія ОСОБА_1 було порушення правил дорожнього руху, однак жодних відомостей щодо складання адміністративних матеріалів за порушення пунктів ПДР, окрім п.2.9.А, матеріали справи не містять. Як саме поліцейські встановили факт порушення п. 2.9 А невідомо.

Свобода пересування є конституційним правом кожної людини, котра законно перебуває на території України (ст. 33 Конституції України), тому зупинка автомобіля повинна відбуватись на підставах та в порядку, передбачених Законом України «Про національну поліцію» та ПДР.

Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які 5 не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Наведений вище перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним. Інші підстави є незаконними.

Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

З огляду на те, що підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейським не зазначено, то саме зупинку транспортного засобу та наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст. 5 Закону України «Про національну поліцію», тому зупинка даного автомобіля є незаконною.

Окрім того, працівниками поліції не вжито заходів, передбачених ч. 1 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853, із змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністерства внутрішній справ України від 12 липня 2016 року N 648, від 11 жовтня 2016 року N 1073, та вимог ст. 265-2 КУпАП, якими встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

До протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України недолучено будь-якого доказу на підтвердження того, що на місці зупинки транспортного під керуванням ОСОБА_1 , останнього було відсторонено від керування транспортним засобом, його транспортний засіб було тимчасово затримано шляхом блокування або доставлено для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку. Також, відсутні докази того, що транспортний засіб було передано іншій особі.

До матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності додано розписку ОСОБА_2 , про те, що вона підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу LAND ROVER номерний знак НОМЕР_1 за адресою м. Краматорськ. З даної розписки не вбачається, що водій ОСОБА_1 відсторонений від керування, а керування даним автомобілем передано сторонній особі ОСОБА_2 . В протоколі відсутні будь-які відомості про особу ОСОБА_2 .. До протоколу не надано будь-яких даних даної особи, протокол її допиту на встановлення особи, на можливість керувати вказаним автомобілем та на можливість доставити його на зберігання в м. Краматорськ.

З відеозапису на диску, знятого з бодікамер поліцейського який було досліджено в судовому засіданні, вбачається ряд порушень допущених працівниками поліції при оформленні матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Також з відео не вбачається причина чи підстави зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .. Поліцейський не повідомив причин зупинки, не озвучив наявність будь-яких ознак перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Реакція зіниць очей на світло, порушення мови та ходи працівниками поліції не перевірялись. При цьому цей відеозапис не містить будь-яких даних стосовно фактичних обставин правопорушення. Також як вбачається з відеозапису, поліцейський не вживав заходів і не вирішував питання про тимчасове затримання транспортного засобу шляхом блокування або доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку або передання транспортного засобу іншій особі. Поліцейські не встановили наявність іншої особи в автомобілі на час складання протоколу та не встановили і не перевірили її особу, не передали їй автомобіль для подальшого керування ним.

Як вбачається відеозапис складається з трьох окремих записів з переривами та виключенням відеозйомки. Відеозапис здійснений епізодично, що може свідчити про ознаки вклейки, врізки або іншого втручання у відеозйомку.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, 247, 268, 276, 277, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя Баришівського районного суду Т. А. Троценко