ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/9524/21 Номер провадження 33/814/436/23Головуючий у 1-й інстанції Єфіменко Н.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В.,

Захисника-адвоката Пакіна А.В.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 06 травня 2021 року о 15:15 год. в м. Харкові, Білгородське Шосе, 3/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «Тойота Ленд Крузер», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 6820 та проведення огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі.

Посилається на те, що він погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння, але в присутності захисника, оскільки не є фахівцем в галузі права.

В подальшому, після складання протоколу, він особисто пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі шляхом здачі аналізу крові, в якій не було виявлено вміст етилового спирту, що свідчить, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Також вказує, що зазначені працівниками поліції виявленні в нього ознаки алкогольного сп`яніння відрізняються між собою як в адмінпротоколі, так і в направленні на огляд, а також є відмінними від тих, про які працівники поліції сповістили свідків під час спілкування з ними.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами по справі є:

протокол серії ААБ №191381 складений 06.05.2021 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду на стан сп`яніння,

направлення на огляд водія до медичного закладу - КНГ ХОР ОНД,

пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

записи з бодікамери працівника поліції,

рапорт працівника поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долученого до справи відеозапису - автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення п. 8.5.1. ПДР, а саме за перетин суцільної білої смуги.

Під час спілкування з водієм у працівників поліції виникла підозра щодо перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим йому було повідомлено про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу (15:28 год.), на що водій висловив відмову.

В подальшому, працівниками поліції були залучені два свідки і при здійсненні фіксування перебігу подій технічними засобами, повторно ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотестер Драгер або в медичному закладі, на шо водій також відповів відмовою (15:34 год.).

Порушення ПДР України, а саме п. 2.5 стало підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо бажання пройти огляд в присутності адвоката, не беруться судом до уваги, оскільки нормами чинного КУпАП чи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, яка регламентує порядок проходження огляду на стан сп`яніння, не передбачено забезпечення працівниками поліції присутності адвоката чи іншого фахівця в галузі права під час проходження такого огляду водієм, на відміну від присутності двох свідків, участь яких є обов`язковою, в разі неможливості забезпечити технічними засобами фіксацію проходження огляду.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки такі твердження спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом з бодікамери працівника поліції, на якому о 15:34 год. зафіксовано, що водію в присутності 2 свідків пропонується пройти огляд як на місці, так і в лікарняному закладі, на що він висловлює незгоду.

В даному випадку не може братись до уваги як підстава, що виключає відповідальність водія ОСОБА_1 , посилання на особисте проходження ним огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та негативний результат, що підтверджується довідкою КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР з зазначенням «Проведено забір крові 06.05.2021, 18:05. Вміст етилового спирту в крові не знайдено».

В даному випадку водію інкримінується саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійною підставою для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, тому його подальше проходження за власним бажанням огляду на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі і з виявленою відсутністю такого сп`яніння правового значення не має.

Не свідчать також про відсутність складу адміністративного правопорушення виявлені та зафіксовані працівниками поліції різні, на думку водія, виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з складеного протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на огляд водія транспортного засобу, ознаки алкогольного сп`яніння зазначені в них є ідентичними (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення обличчя) та узгоджуються з повідомленими безпосередньо водію (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці).

Виявлені ознаки у водія ОСОБА_1 визначені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння та були повідомлені водієві та зафіксовані у відповідних документах.

Під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

За вказаних обставин, наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про невчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна