Справа № 308/4711/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І. І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/476/23 за апеляційною скаргою заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2023.

Цією постановою провадження у справі щодо:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), директора фірми «Mammut Hoffman A/S» (DK-4700 Naestved Tekstilbuen 1 Данія), закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

З протоколу про порушення митних правил № 0155/30500/23 від 23.02.2023 вбачається, що 23.02.2023 об 11 год 48 хв в зону митного контролю митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці в напрямку «В`їзд в Україну» прибув автомобіль-мікроавтобус марки «Мерседес» р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина Словаччини ОСОБА_3 .

Згідно поданих до митного контролю водієм-перевізником товаросупровідних документів, а саме: CMR № б/н від 24.02.2023, Proforma-Invoice № 0000194, Proforma-Invoice № 0000195 та Proforma-Invoice № 0000196, через митний кордон України в митному режимі «переробка на митній території України» переміщується товар «стрічка з пластмас, тканини з синтетичних комплексних ниток, тасьма плетена у куску, для швейних виробів, текстильний матеріал у вигляді стрічки, покритий світловідбиваючою фарбою та інші» в загальній кількості 1155 кг, об`ємом 4,3 м.куб, загальною вартістю 22787,44 євро.

Зазначений вантаж слідував по МД 51 ЕА № UA305130/2023/4347 від 22.02.2023.

Відправником товару являється компанія «Mammut Hoffmann А/S» (DK-4700 Naestved Tekstilbuen 1, Данія), а одержувачем - TOB «Перечинська швейна фабрика» (вул. Червоноармійська, 33 А, смт Перечин Закарпатська область).

Під час проведення митного контролю та часткового митного огляду переміщуваного товару, встановлено, що окрім заявленого в товаросупровідних документах, через митний кордон України переміщується товар: куртка чорна болоньєва (розшита у волну) - 18 шт, куртка чорна болоньєва (розшита в клітинку) - 10 шт, флісові кофти голубого та чорного кольорів на молнії -117 шт, штани робочі - 21 шт, жилети болоньєві - 7 шт. Всього: 173 предмета одягу.

-2-

Виявлений товар знаходився у 11-ти картонних коробках, серед заявленого у товаросупровідних документах товару.

Таким чином, посадова особа «Mammut Hoffmann А/S» ГРАВЕРСЕН Міхаел ( ОСОБА_2 ), вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару: «куртки чорні болоньєві (розшиті у волну) - 18 шт, куртки чорні болоньєві (розшиті в клітинку) - 10 шт, флісові кофти голубого та чорного кольорів на молнії - 117 шт, штани робочі - 21 шт, жилети болоньєві - 7 шт», шляхом подання митному органу як підстави для переміщення даного товару документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування, кількості, а також вартості даного товару необхідної для визначення його митної вартості. Його дії митним органом кваліфіковано за ч. 1 ст. 483 МК України.

Закриваючи провадження в справі суддя першої інстанції послалася на те, що посадова особа іноземної компанії директор «Mammut Hoffman A/S» (DK-4700 Naestved Tekstilbuen 1 Данія) ГРАВЕРСЕН Міхаел ( ОСОБА_2 ) не здійснював переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу України, як підстави для переміщення товарі документів, що містять неправдиві дані щодо найменування, кількості, а також вартості даного товару необхідної для визначення його митної вартості. Отже, будь-яких дій, які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, посадовою особою іноземної компанії не здійснювалися. Судом констатовано, що у справі відсутні будь-які докази того, що посадова особа компанії відправника товару (декларант) діяв з умислом, спрямованим на порушення зазначених митних правил. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про те, що він усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення. Таких доказів не було здобуто і під час судового розгляду. У матеріалах справи відсутні і докази, які б вказували на те, що посадова особа директор «Mammut Hoffman A/S» (DK-4700 Naestved Tekstilbuen 1 Данія) ГРАВЕРСЕН Міхаел ( ОСОБА_2 ) не передбачив можливості настання шкідливих наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити.

В апеляційній скарзі заступник начальника Закарпатської митниці Держмитслужби просить постанову суду від 16.06.2023 скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України з накладення на нього стягнення у виді штрафу - 100 % вартості безпосередніх предметів порушення митних правил та їх конфіскацію відповідно до санкції вказаної статті. Вказує на те, що суд вибірково підійшов до оцінки та викладу фактів, якими аргументовано вчинення порушення директором «Mammut Hoffman A/S» (DK-4700 Naestved Tekstilbuen 1 Данія) ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) митних правил. Враховуючи обставини викладені у протоколі про порушення митних правил, митний орган дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховування від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення даного товару документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування, кількості, а також вартості даного товару необхідної для визначення його митної вартості, тобто вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, що повністю проігноровано судом першої інстанції. Таким чином, суд першої інстанції не мав жодних правових підстав для винесення рішення про закриття справи за відсутністю в діях що ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

-3-

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І. І., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245, 252 КУпАП, ст. 486 МК України, завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

В свою чергу ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що згідно поданих до митного контролю водієм-перевізником товаросупровідних документів, а саме: CMR № б/н від 24.02.2023, Proforma-Invoice № 0000194, Proforma-Invoice № 0000195 та Proforma-Invoice № 0000196, через митний кордон України в митному режимі «переробка на митній території України» переміщується товар «стрічка з пластмас, тканини з синтетичних комплексних ниток, тасьма плетена у куску, для швейних виробів, текстильний матеріал у вигляді стрічки, покритий світловідбиваючою фарбою та інші» в загальній кількості 1155 кг, об`ємом 4,3 м.куб, загальною вартістю 22787,44 євро. Зазначений вантаж слідував по МД 51 ЕА № UA305130/2023/4347 від 22.02.2023. Відправником товару являється компанія «Mammut Hoffmann А/S» (DK-4700 Naestved Tekstilbuen 1, Данія), а одержувачем - TOB «Перечинська швейна фабрика» (вул. Червоноармійська, 33 А, смт Перечин Закарпатська область). Під час проведення митного контролю та часткового митного огляду переміщуваного товару, встановлено, що окрім заявленого в товаросупровідних документах, через митний кордон України переміщується товар: куртка чорна болоньєва (розшита у волну) - 18 шт, куртка чорна болоньєва (розшита в клітинку) - 10 шт, флісові кофти голубого та чорного кольорів на молнії -117 шт, штани робочі - 21 шт, жилети болоньєві - 7 шт. Всього: 173 предмета одягу. Виявлений товар знаходився у 11-ти картонних коробках, серед заявленого у товаросупровідних документах товару.

-4-

Пунктами 3, 7, 8 ч. 1 ст. 8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів (серед іншого): законності та презумпції невинуватості; додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб; заохочення доброчесності.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Суб`єктивна сторона за ч. 1 ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто, винний у вчиненні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з конкретною метою порушення встановленого порядку.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Об`єктивною стороною передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, поданням митному органу як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

За приписами ч. 7 ст. 257 МК України, перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до п. 8 вказаної норми митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів,та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: 1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення; 2)відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького

-5-

договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору(контракту), сторону такого посередницького договору; 3)відомості про найменування країн відправлення та призначення; 4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери; 5)відомості про товари: а)найменування; б)звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в)торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД ; ґ)найменування країни походження товарів (за наявності); д)опис упаковки (кількість, вид); е)кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто)та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з)відомості про уповноважені банки декларанта; и)статистична вартість товарів; 6)відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: а)ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в)суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1цього Кодексу; ґ)спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д)спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати); 7) відомості про зовнішньо економічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови; 8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; 9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу; 10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).

До спрощеної митної декларації вносяться відомості про дозволи на застосування спеціальних спрощень, визначених частиною першою статті 13 цього Кодексу, які застосовані для подання такої спрощеної митної декларації, а також відомості, визначені такими пунктами цієї частини: пунктами 1-3; пунктом 4 (тільки щодо виду транспорту на кордоні та в межах країни); пунктом 5 (тільки згідно з підпунктами «а», «б» (тільки щодо звичайного торговельного опису, що дає змогу ідентифікувати товар), «г» (на рівні товарної підпозиції згідно з УКТ ЗЕД), «д», «е» (тільки кількість у кілограмах (уразі ввезення-вага нетто та вага брутто, а вразі вивезення-вага брутто) та «є»; пунктом 6 (тільки згідно з підпунктом «д»); пунктами 7-10».

З аналізу статті 257 МК України вбачається, що звичайний торговельний опис товарів, як відомості про товар, які підлягають обов`язковому декларуванню, повинен давати змогу ідентифікувати та класифікувати зазначений товар.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0155/30500/23 від 23.02.2023 об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, складає те, що посадова особа директор «Mammut Hoffman A/S» ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ) вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів, з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування, кількості, а також вартості даного товару необхідної для визначення його митної вартості.

При цьому, обов`язок декларування товарів і транспортних засобів передбачає вимогу заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Особою, яка здійснює зазначені дії відповідно до МК України, є декларант. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

-6-

Відповідно до стандартних правил 3.6 та 3.8 Додатка II до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26.06.1999 в м. Брюсселі, до якого Україна приєдналася згідно із Законом України від 05.10.2006 № 227- V(далі - Протокол), національне законодавство визначає умови, за яких особа може виступати як декларант.

Декларантом може бути тільки особа, яка має чітко визначені повноваження щодо товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон та підлягають декларуванню, а також відповідно до зазначених повноважень реалізовує право на декларування.

Декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених ним у декларації (п. 3.8 Протоколу).

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 265 МК України, декларантами мають право виступати: 1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір; 2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Декларантами можуть бути тільки резиденти, крім випадків переміщення через митний кордон України: 1) громадянами - особистих речей, транспортних засобів особистого користування та інших товарів для особистих, сімейних чи інших потреб, не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності; 2) особами, які мають пільги згідно із статтями 383-386, 388, 389, 391, 392 цього Кодексу, - товарів, у зв`язку із ввезенням яких на митну територію України та вивезенням їх за межі цієї території такі пільги надаються; 3)представництвами іноземних фірм товарів, що не підлягають відчуженню та призначені для службового користування цих представництв при декларуванні у митні режими тимчасового ввезення, реекспорту, транзиту, а також імпорту щодо товарів, ввезених для власних потреб таких представництв; 4) іноземними перевізниками-товарів,транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються територією України прохідним транзитом; 5) інших випадків, коли відповідно до законодавства України нерезидент має право розпоряджатися товарами на митній території України.

Підприємства можуть бути декларантами, за умови перебування їх на обліку в митних органах України.

Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 460 МК України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Слід мати на увазі, що декларування товарів і транспортних засобів, власником яких є підприємство, можливе працівником даного підприємства, який має відповідні повноваження. Таким працівником може бути особа, яка, відповідно до установчих документів, є розпорядником фінансових та матеріальних цінностей, або особа, зарахована до штату даного підприємства, якій розпорядником коштів у встановленому

-7-

законодавством порядку надані повноваження щодо декларування товарів і транспортних засобів, що належать вказаному підприємству (шляхом видання відповідного наказу та видачі доручення).

Протокол про порушення митних правил складено саме за внесення посадовою особою «Mammut Hoffmann А/S» ГРАВЕРСЕН Міхаелом ( ОСОБА_2 ), до товарно-супровідних документів неправдивих відомостей щодо найменування, кількості, а також вартості даного товару необхідної для визначення його митної вартості.

Разом з тим, в разі притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, обґрунтовується поданням митному органу невідповідних документів, як підстав для переміщення товару через митний кордон України, то у цьому випадку має бути доведено хоча б одне з наведеного: подані документи є підроблені чи документи одержані незаконним шляхом, або такі, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку й врахував те, що посадова особа іноземної компанії - директор «Mammut Hoffman A/S» (DK-4700 Naestved Tekstilbuen 1 Данія) ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ) не здійснював переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу України, як підстави для переміщення товарі документів, що містять неправдиві дані щодо найменування, кількості, а також вартості даного товару необхідної для визначення його митної вартості та будь-яких дій, які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, посадовою особою іноземної компанії ОСОБА_7 ( ОСОБА_2 ) не здійснювалося.

Таким чином, митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_8 ( ОСОБА_2 ) були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, та під час розгляду справи не встановлені будь-які докази того, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ) мав умисел вчинити вказане правопорушення.

Тому, апеляційний суд погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що інші, зібрані у справі митним органом докази, лише доводять факт переміщення товарів через митний кордон України.

На підставі наведеного вище, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ) не мав умислу на приховування від митного контролю товарів.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов належного та обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження у справі щодо ОСОБА_8 ( ОСОБА_2 ) та повернення йому чи його представнику за дорученням вилучені згідно протоколу про порушення митних правил № 0155/30500/23 від 23.02.2023 товари.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли підтвердження, задоволенню не підлягає.

-8-

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що митним органом не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань, у тому числі й про доручення до матеріалів справи будь-яких доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2023 щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), - без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя