Справа № 462/4028/22
ПОСТАНОВА

31 липня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про перегляд постанови Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2022 року за нововиявленими обставинами,

встановив:

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу, у розмірі 17 000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 рік. Окрім цього стягнуто 496 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить прийняти заяву до розгляду та скасувати постанову Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21.12.2022 року як такі, що ухвалені з порушенням чинного законодавства. При цьому посилається на необ`єктивність, несправедливість та дискримінаційний характер судових рішень. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що його незаконно зупинили працівники поліції, медичний висновок про стан наркотичного сп`яніння був фальсифікований та те, що існує інша судова практика в аналогічних справах.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою заяву.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, заслухавши пояснення заявника суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з КУпАП та інших законів України. КУпАП нормативно не врегульовано порядок перегляду рішень суду за виключними обставинами.

Разом з цим, згідно із ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4, 7 та 11 до Конвенції» ратифіковано вказану Конвенцію.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Таким чином, перегляд рішень у справах про адміністративні правопорушення може бути здійснено за аналогією закону відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 461 КПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Відповідно до положень ст. 462 КПК України, така заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається в письмовій формі. У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, у тому числі зазначаються: …5-2)клопотання про поновлення строку подання заяви.

Зазначені заявником обставини були відомі йому та повідомлялись ним під час апеляційного перегляду судового рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata- принципу остаточності рішень суду. Цей принцип передбачає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду тільки тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 3.04.2008 у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.40).

Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується за для виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (ВС справа № 1510/2-1411/11, постанова від 17.04.2018).

Як наслідок, заявнику слід навести у своєму зверненні таку неможливість, так як у тій редакції звернення, в якій воно надійшло до суду, така не простежується.

Тобто, за умови посилання заявником на цю обставину, йому її слід сформувати (викласти) у ключі нововиявленої, як того власне і вимагає ст. 462 КПК.

Крім цього, не можливо говорити про те, що особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, ці наведені ним дані стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення, та з цього моменту не минуло 3 місяці.

Як наслідок, заявником порушено строк звернення регламентований ч. 1 ст. 461 КПК України.

Орієнтири тотожного характеру щодо порядку обчислення строків регламентованих ст. 461 КПК України окреслено і судом касаційної інстанції (ВССУ) в ухвалі від 08.04.2014 у справі № 5-892м14, а саме указано, що учасники кримінального провадження мають право подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК протягом трьох місяців після того, як дізналися або могли дізнатися про ці обставини, а частинами 2, 3 та 4 ст. 461 КПК передбачено строки саме перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а не строк звернення із заявою про такий перегляд.

У цій справі заявник клопотання про поновлення строку звернення не подає.

Як наслідок, враховуючи вищезазначене, суд, перевіривши заяву на виконання вказаних вимог КПК України, вважає, що форма та її зміст, додатки та подані документи не дають підстав для відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, оскільки вона, у супереч положень ч. 1 ст. 461 КПК України, п. 5 ч. 2 ст. 462 КПК України та п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК України, не містить належного обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, не містить нововиявлених обставин, відомостей про обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, будь-яких інших обґрунтованих обставин, які, у контексті ст. 459 КПК України, є нововиявленими, тобто за своєю суттю являється сумнівною, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно ч. 3 ст. 464 КПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

З положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, вбачається, що касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

За таких обставин, дану заяву заявника слід повернути останньому у порядку п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, так як вона подана після закінчення строку регламентованого ст. 461 наведеного Кодексу і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Крім того, виходячи з положень ч. 2 ст. 467 КПК України, яка передбачає право оскарження тільки судового рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами, та положень ст. 309, 392 КПК України дана ухвала суду оскарженню не підлягає.

З цих підстав та керуючись ст. 369-372, 376, 392, 459-464, 469 КПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , про перегляд постанови Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2022 року за нововиявленими обставинами повернути.

Копію постанови невідкладно надіслати заявнику, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: