Провадження № 3/127/6804/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №412531 від 03.09.2022, 03.09.2022 о 10 год. 20 хв. в м. Вінниця, вул. Київська, 31А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_2 , перед зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно та здійснила зіткнення з транспортним засобом Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Малик О.В. просили провадження у справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних правил дорожнього руху, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.

Згідно з п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Судом установлено, що 03.09.2022 о 10 год. 20 хв. в м. Вінниця, вул. Київська, 31А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_2 , перед зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно та здійснила зіткнення з транспортним засобом Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, про що складений протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №412531 від 03.09.2022.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №412531 від 03.09.2022 додано схему місця ДТП від 03.09.2022, письмові пояснення ОСОБА_1 від 03.09.2022, письмові пояснення ОСОБА_2 від 03.09.2022, письмові пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_3 від 03.09.2022.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 03.09.2022 остання о 10:15 год зупинилася на червоному сигналі світлофору по вул. Б. Ступки при виїзді на вулицю Київську. Перед нею зупинилося три автомобілі. При вмиканні зеленого світла світлофору розпочала рух, у цей час її спробувала об`їхати машина, ОСОБА_1 пригальмувала, але інше авто зачепило її своїм боком. Зупинилась.

Згідно письмових пояснень від 03.09.2022, наданих ОСОБА_2 , яка знаходилася на задньому сидінні автомобіля Тойота під час події, при виїзді авто, яким керувала жінка, в`їхало у їх автомобіль.

Згідно письмових пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_3 від 03.09.2022 останній, рухаючись по дорозі Богдана Ступки перед світлофором, мав робити маневр вліво. З правої сторони, від банку, виїхала машина, яка його не пропустила та вдарила у праву задню дверку, крило, диск.

Крім того матеріали справи містять долучений відеозапис із камер спостереження на якому відображено момент зближення транспортних засобів Toyota та Nissan.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2022 в межах даної справи призначено судову автотехнічну експертизу проведення якої доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Згідно висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 11.11.2022 №СЕ-19/102-22/15064-ІТ слідує, що в заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля Toyota-Camry держ. номер НОМЕР_3 ОСОБА_3 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.12.3, 13.3 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині; В заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля Nissan-Leaf держ. номер НОМЕР_4 ОСОБА_1 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині.

В заданій дорожній обстановці, невідповідність дій водія автомобіля Nissan-Leaf ОСОБА_1 вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. В ситуації, яка склалася, при умові, якщо при проїзді передньої частини автомобіля Toyota-Camry повз автомобіль Nissan-Leaf останній не змінював напрямок руху і не скорочував боковий інтервал, а почав його скорочувати вже після проїзду передньої частини автомобіля Toyota-Camry повз нього, в діях водія автомобіля Toyota-Camry ОСОБА_3 з технічної точки зору не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, а за умови, якщо при наближенні до автомобіля Nissan-Leaf останній вже змінював напрямок руху скорочуючи боковий інтервал, тоді дати відповідь чи є в діях водія автомобіля Toyota-Camry ОСОБА_3 невідповідності, які перебували б в причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не видається за можливе.

В ситуації, яка склалася, при умові, якщо при проїзді передньої частини автомобіля Toyota-Camry повз автомобіль Nissan-Leaf останній не змінював напрямок руху і не скорочував боковий інтервал, а почав його скорочувати вже після проїзду передньої частини автомобіля Toyota-Camry повз нього, з технічної точки зору можливість попередження зіткнення від дій водія автомобіля Toyota-Camry ОСОБА_3 не залежала, тобто водій ОСОБА_3 не мав технічної можливості попередити зіткнення шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, а за умови, якщо при наближенні до автомобіля Nissan-Leaf останній вже змінював напрямок руху скорочуючи боковий інтервал, тоді дати відповідь на питання не видається за можливе, так як в наданих матеріалах відсутні відомості про швидкість руху автомобіля Toyota-Camry в момент початку розвитку події ДТП та час руху автомобіля Nissan-Leaf з моменту початку зміни напрямку руху до моменту зіткнення.

В ситуації, яка склалася, можливість попередження зіткнення з автомобілем Toyota-Camry, у водія автомобіля Nissan-Leaf ОСОБА_1 з технічної точки зору забезпечувалась виконанням нею вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, для чого у неї були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру та при умові постійного контролю за рухом даного автомобіля.

За клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Малика О.В. постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2022 в межах даної справи призначено додаткову судову автотехнічну експертизу проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Відповідно до висновку експерта КНДІСЕ за результатами проведення додаткової судової автотехнічної експертизи у справі про адміністративне правопорушення №127/20231/22 від 15.06.2023 №32190/22-52 в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору дії водія автомобіля Nissan ОСОБА_4 регламентуються вимогами п. 10.1 ПДР України.

В даній дорожній обстановці з технічної точки зору, водій автомобіля Toyota ОСОБА_3 з моменту виникнення небезпеки для руху повинен був керуватись вимогами п. 12.3 ПДР України.

В рамках проведення даного дослідження встановити в категоричній формі, чи мав водій ОСОБА_3 технічну можливість уникнути даної ДТП експертним (розрахунковим) шляхом неможливо, з причин детально викладених в дослідницькій частині висновку.

В свою чергу, виконуючи вимоги п. 10.1 ПДР України водій ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці мала технічну можливість уникнути зіткнення.

Встановити чи є в діях водія автомобіля Toyota ОСОБА_3 невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР України з технічної точки зору за обсягом наданих на дослідження матеріалів справи експертним (розрахунковим) шляхом в категоричній формі неможливо, з причин детально викладених в дослідницькій частині висновку.

З технічної точки зору дії водія автомобіля Nissan ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України.

В загальному випадку, вирішення питання щодо причини виникнення даної ДТП потребує оцінки всіх зібраних по справі доказів, в тому числі і даного висновку, що виходить за межі компетенції експертів автотехніків. Дане питання може бути вирішено судом самостійно.

Таким чином, за висновками двох експертиз ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_2 , порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, дотримуючись яких мала можливість попередити дане ДТП.

При цьому, безумовна неможливість встановлення відповідності дій ОСОБА_3 . Правилам дорожнього руху не виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху, що мало наслідком механічні пошкодження автомобілів з матеріальними збитками.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №412531 від 03.09.2022 складено відносно ОСОБА_1 , а відтак, в силу ст. 256 КУпАП, ОСОБА_1 є особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, і, виходячи із змісту ст. 283 цього Кодексу, особою, стосовно якої розглядається справа.

Аналізуючи положення статті 251 КУпАП суд на підставі доказів (фактичних даних) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні.

Тобто, в справі встановлюється винність особи, стосовно якої розглядається справа. В разі відсутності факту складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, неможливо встановлювати в його діях наявність (чи відсутність) складу адміністративного правопорушення та його винуватість у його вчиненні.

Отже, суд досліджує докази відносно дій особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши всі докази у справі, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як встановлено першою автотехнічною експертизою невідповідність дій водія автомобіля Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, про що було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

З висновку першої та додаткової автотехнічної експертизи вбачається, що якби ОСОБА_1 виконала вимоги п. 10.1 ПДР, можна б було попередити зіткнення з автомобілем Toyota-Camry, тобто уникнути дорожньо-транспортну пригоду, для чого у неї були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру при умові постійного контролю за рухом даного автомобіля.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Перелік обставин, які виключають провадження у справі про адміністративні правопорушення закріплений в статті 247 КУпАП та є вичерпним. Пунктом 7 ст. 247 КУпАП передбачено закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Стаття 38 КУпАП регулює питання строків накладення адміністративних стягнень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення с: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, системний аналіз положень ст. ст. 38, 245, 247 КУпАП дає підстави для висновку, що безумовно суд перед вирішенням питання про закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, повинен вирішити питання про наявність чи відсутність події правопорушення та про винуватість чи невинуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, що самі по собі є самостійними підставами для закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, які є реабілітуючими підставами закриття провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) зазначив, що «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою/нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні, чи ні.

Наявні в матеріалах справи матеріали дозволяють зробити висновок, що дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням 03.09.2022 дорожньо-транспортної пригоди, оскільки остання, будучи учасником дорожнього руху, знехтувала вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та вина ОСОБА_1 повністю доведена, встановлена судом та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №412531 від 03.09.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.09.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 03.09.2022, письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_3 від 03.09.2022, схемою місця ДТП від 03.09.2023, відеозаписом із камер спостереження, висновком експерта від 11.11.2022 №СЕ-19/102-22/15064-ІТ, висновком експерта від 15.06.2023 №32190/22-52 та іншими матеріалами справи.

Разом з тим, частиною 2 статті 38 КУпАП визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що на час розгляду судом матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП, строк притягнення останньої до адміністративної відповідальності сплив, то суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 124, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючу та зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна