ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1678/23 Справа № 204/7052/23 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Начиняного В.С. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу адвоката Начиняного В.С. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 гривень.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 26 квітня 2023 року о 19 годині 51 хвилині у м. Дніпрі по вул. Титова, 13 керував транспортним засобом Opel Astra, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alkotest 6820 ARHK 0042, результат позитивний 1,01 проміле (test № 9955). Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Начиняний В.С. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову Красногвардлійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року та на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що:

- під час складання протоколу про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 категорично був не згоден, посилаючись на те, що даний протокол був складений не компетентним працівником поліції. Крім того він неодноразово наголошував на тому, що має бажання проїхати до медичної установи для здачі аналізу на наявність спирту у крові. Однак працівниками поліції це було проігноровано, хоча поліцейський повинен забезпечити доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення.

- при винесені постанови судом не взято до уваги, що ОСОБА_1 , згідно з довідкою від 08.06.2022 року №1203- взятий на облік як внутрішньо переміщена особа; автомобіль, на якому рухався ОСОБА_1 , слугує єдиним джерелом доходу та позбавлення права керування автомобілем на 1 рік позбавить його єдиного джерела доходу; на даний час ОСОБА_1 не має офіційної роботи, а тому сума штрафу у розмірі 17000 гривень є для нього непомірною;

- ОСОБА_1 не роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

- у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, думку особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як витікає з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

У відповідності до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

- роздруківкою результату тесту № 9955 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest 6820 прилад АВНК 0042», результат якого позитивний 1,01% проміле, з підписом ОСОБА_1 - згоден, но не зрозумів;

- відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції № 470587, відповідно до якого працівники поліції приїхали на виклик у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою трьох транспортних засобів - Opel Astra, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (під керуванням ОСОБА_1 ), ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (під керуванням ОСОБА_2 ) та Hyundai Accent, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (під керуванням ОСОБА_3 );

- відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського № 470587,з якого вбачається, що працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, зокрема стійкого запаху алкоголю з порожнини рота, та запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку. Також поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 його права, повідомлено пре те, що газоаналізатор повірений та сертифікований, після чого запропоновано йому самостійно обрати трубку для проходження тесту. Останній самостійно обрав та розпакував трубку для проходження тесту;

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 043007 від 26 квітня 2023 року. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Враховуючи наведене, апеляційні доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не був згодний з результатами проходження тестування на стан перебування в алкогольному стані на місці та неодноразово наголошував, що бажає пройти такий огляд в медичній установі, що даний факт було проігноровано працівниками поліції, що йому не було роз`яснено його процесуальні права, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу, що протокол складено не компетентним працівником поліції є необґрунтовані, оскільки жодним чином не спростовують встановлені обставини правопорушення, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, правильність кваліфікації його дій.

Крім того, відповідно вищезазначених відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 було запропоновано підписати акт огляду, складеного за результатами проведеного тесту у разі згоди з ним, а у разі незгоди роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. На що ОСОБА_1 спочатку зазначив про те, що з результатом він не згоден та у зв`язку з цим працівником поліції вживалися заходи щодо організації доставлення останнього до медичного закладу для проходження такого огляду в медичному закладі, а після ОСОБА_1 у акті огляду зазначив Згоден, но не зрозумів, у зв`язку з чим працівником поліції було у нього з`ясовано, що саме він не розуміє, на що останній зазначив, що: «не розумію, хто кого вдарив», та відмовився від проходження огляду в медичному закладі.

Також звертається увага, що в матеріалах справи провадження наявні відомості про виконання поліцейськими вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом у разі, як викладено в протоколі, встановлення ними ознак алкогольного сп`яніння, шляхом передачі транспортного засобу тверезому водію.

Отже, апеляційний суд вважає, що перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, що цілком узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Апеляційним переглядом також встановлено, що накладаючи адміністративне стягнення суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, яке характеризуються умисною формою вини, складає підвищену суспільну небезпечність, становить небезпеку дорожнього руху та несе загрозу для його учасників, і призначив його у встановлений КУпАП строк з дня вчинення правопорушення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для закриття провадження у відповідності до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у апеляційного суду немає.

Що стосується вимог апелянта стосовно того, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови не врахував, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, автомобіль, на якому він рухався слугує єдиним джерелом доходу, не має офіційної роботи та сума штрафу у розмірі 17000 грн є непомірно, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає виключно накладення штрафу на водіїв у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та є безальтернативною.

А відтак, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини і наклав стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки більш м`якого чи суворішого покарання ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що справа розглянута з дотриманням вимог КУпАП, судом було забезпечено всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставинам справи в їх сукупності.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування, а тому, воно повинно бути залишено без зміни, а вимоги апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КупАП України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Начиняного В.С. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду Г.П. Слоквенко