Справа № 529/1026/23
Провадження № 3/529/571/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року смт Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з СПД №2 Полтавського РУП ВП №2 ГУНП в Полтавській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, який раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2023 року до Диканського районного суду Полтавської області надійшла справа № 529/1026/23 стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та справа № 529/1027/23 стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, які згідно автоматизованого розподілу судових справ між суддями були розподілені для розгляду судді Кириченко О.С.

Постановою судді від 20.06.2023 вказані справи об`єднано в одне провадження та присвоєно справі єдиний номер № 529/1026/23.

При розгляді справи було встановлено, що водій ОСОБА_1 06 червня 2023 року близько 23 год. 07 хв. на 26 км автодороги Диканька-Надежда-Решетилівка, керував автомобілем ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, нечіткої мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім цього, 06 червня 2023 року близько 23 год. 07 хв. на 26 км автодороги Диканька-Надежда-Решетилівка, керуючи автомобілем ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом ввімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.п. 2.4, 8.9 б Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому, у заяві ОСОБА_1 вказав, що визнає у повному обсязі свою вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та щиро розкаюється у вчиненому. ОСОБА_1 також просив розстрочити йому виплату штрафу у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, так я він ніде не працює та має на утриманні неповнолітню дитину.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність зокрема за відмову особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини у наданій суду заяві, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наступною дослідженою судом сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 06.06.2023 серії ААД № 015206, відповідно до якого 06 червня 2023 року близько 23 год. 07 хв. водій ОСОБА_1 на 26 км автодороги Диканька-Надежда-Решетилівка, керував автомобілем ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, нечіткої мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням до медичного закладу на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.06.2023.

- відеозаписом з відеореєстратора який знаходиться в патрульному автомобілі та бодікамери поліцейських від 06.06.2023, на яких зафіксовано керування автомобілем саме ОСОБА_1 та його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager та у медичному закладі, хоча працівники поліції пропонували це ОСОБА_1 , адже у нього були явні ознаки алкогольного сп`яніння.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху.

Також, згідно з вимогами п. 8.9 б вказаних правил вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським зокрема за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, повністю підтверджується наступною дослідженою судом сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 06.06.2023 серії ААД № 015207, відповідно до якого 06 червня 2023 року близько 23 год. 07 хв. водій ОСОБА_1 на 26 км автодороги Диканька-Надежда-Решетилівка, керуючи автомобілем ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом ввімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу;

- відеозаписом з відеореєстратора який знаходиться в патрульному автомобілі та бодікамери поліцейських від 06.06.2023, на яких зафіксовано керування автомобілем саме ОСОБА_1 , якому поліцейським який знаходився у патрульному автомобілі неодноразово подавалися сигнали про зупинку нащо той ніяким чином не реагував та продовжував швидкий рух, але через деякий час був зупинений.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративних правопорушень, які відносяться до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому обставини зазначені в ч. 2 ст. 33 КУпАП судом не враховуються.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднане одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення йому слід визначити в межах санкції ч.1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП із застосуванням ст. 36 КУпАП.

Враховуючи те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаних вище правопорушень повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, зазначені правопорушення являються грубими порушеннями правил дорожнього руху, є потенційно небезпечними для суспільства та становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, враховуючи відсутність тяжких наслідків вчинених правопорушень та обставини їх вчинення, необхідно призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП із застосуванням ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, передбаченими ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає найбільший розмір штрафу серед визначених вказаними статтями, що буде достатнім для попередження вчинення ним подібних правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч. 2 ст. 301 КупАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання щодо строків розстрочення штрафу, а тому в даному випадку слід застосовувати аналогію закону та керуватися нормами Кримінального кодексу України.

Враховуючи скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 , так як він ніде не працює, а сума штрафу є значною, вважаю за необхідне розстрочити виплату штрафу терміном на 1 (один) рік із розрахунку по 1416 грн 67 коп щомісячно.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 536,80 грн, як з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 266, 268, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 287, 289 КУпАП, ст. 4 Закону України Про судовий збір,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

- за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн 00 коп,

На підставі ст. 36 КУпАП ОСОБА_1 визначити остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату призначеного штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн 00 коп терміном на 1 (один) рік, зобов`язавши його сплачувати по 1 416 (одній тисячі чотириста шістнадцять) грн 67 коп щомісячно, до 30 числа кожного місяця, до повного погашення заборгованості.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя О.С. Кириченко