Справа № 242/1037/23
Провадження № 3/242/425/23
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2023 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшли з відділу поліції № 3 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 021687 від 03.07.2023 року, водій ОСОБА_1 03.07.2023 року о 08 год. 20 хв., в м. Селидове, вул. Московська, буд. 43, керував автомобілем Ford Transit, н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керуванням даним транспортним засобом. Дане правопорушення скоєно повторно протягом року. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав. Судом вжито всіх можливих заходів для забезпечення повідомлення особи, в тому числі шляхом публікацій оголошення про виклик на сайті суду.

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Оскільки ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлявся судом, і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також не повідомлено суд про причини неявки, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд прийшов до висновку визнати причину неявки ОСОБА_1 не поважною і розглянув справу за його відсутністю на підставі наявних в справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши фактичні обставини справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, що передбачено ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 021687 від 03.07.2023 року; формою виводу адмінпрактики, в якій зазначено, що ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності 18.01.2023 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 5 ст. 126 КУпАП; поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в протоколі; відеоматеріалом, що долучений до матеріалів справи.

За таких обставин, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, згіно довідки № 9455/304-2023 від 04.07.2023 року, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Таким чином, враховуючи обставини скоєного, особу винного, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Суд вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу достатньо вплине на ОСОБА_1 та попередить вчинення ним нових правопорушень.

Згідно ст.40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з правопорушника на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, 126, 280, 283 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. (р/р: UA0005001, отримувач: Донецьке ГУК/м. Донецьк/21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, ЄДРПОУ: 37967785), без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. (р/р: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримував: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Скарга на постанову суду до Дніпровського апеляційного суду може бути подано через Селидівський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.О. Хацько