Справа № 346/2692/23
Провадження № 3/346/1506/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Б.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, українця, громадянина України, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 420444 від 16.05.2023 року ОСОБА_1 , 16.05.2023 року о 14 год. 18 хв. в Івано-Франківській області в с.Глибока, АДН10 134 км керуючи тз Volkswagen Tiguan з ДНЗ НОМЕР_1 перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год., а саме рухався зі швидкістю 92 км/год. в населеному пункті, швидкість руху вимірювалась приладом TRUCAM LTI20/20 0008397. В ході перевірки документів виявлено, що гр. ОСОБА_1 здійснювава рух тз, при цьому не мав права керувати тз.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв щодо провадження у цій справі не надіслав, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 279 КУпАП процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачає, зокрема оголошення протоколу про адміністративне правопорушення, після чого на судовому засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення на підставі якого встановлюються обставини, що мають значення для справи (частина перша статті 251 КУпАП).

За результатами розгляду справи суд виносить постанову, зміст якої має містити, зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи (частина друга статті 283 КУпАП).

Відповідно до частин першої третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що Протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

При цьому суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Такі самі висновки надані Європейським судом з прав людини у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення, має фабулу заповнену таким чином, що з нього не можливо почерпнути інформацію, а відповідно фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, так відповідно диспозиція статті 126 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а отже на виконання вимог п.9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення зобов`язана у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викласти суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Крім того, в графі протоколу про адміністративне правопорушення «за що відповідальність передбачена» вказано дві статті, а саме «ч. ІІ ст.126 КУпАП» а нижче неї «ч.І ст.122 КУпАП», що є грубим порушенням ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Суд має врахувати усі обставини вчинення особою правопорушення з тим, щоб оцінити чи доводять відповідні обставини її вину чи спростовують, чого при розгляді даної справи із зазначених причин здійснити неможливо.

Суд позбавлений можливості встановлювати такі дані самостійно, оскільки, як зазначено вище, суд лише перевіряє чи є в діях або бездіяльності особи склад інкримінованого правопорушення чи ні. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це становить порушення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

За для можливості притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за інкриміноване правопорушення доведенню підлягають вищевказані факти. Але за відсутності таких даних у Протоколі це є неможливим, адже саме на поліцейського покладено обов`язок щодо кваліфікації дій особи, при тому, що суд зобов`язаний лише перевірити відповідні факти.

Суд не може самостійно припускати факти, які підлягають доведенню оскільки в такому випадку вийде за межі обвинувачення та вдасться до припущень, що неприпустимо враховувати при доведеності вини особи з огляду на гарантування кожному обвинуваченому можливості засудження виключно при доведеності вини поза розумним сумнівом.

Надані поліцейським інші докази не можуть бути використані для виправлення фабули правопорушення, а виходити за межі звинувачення, про що йшлося вище, суд не може.

Таким чином, з огляду на те, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд констатує недоведеність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

При цьому, суд роз`яснює, що притягнення особи до відповідальності за відсутності доказів її винуватості, призведе до порушення її прав, оскільки обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення має бути встановлена на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, представлених та досліджених у чітко регламентованому законодавчому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 249, 251, 256, 279,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Беркещук Б. Б.