Номер провадження 3/754/4069/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 серпня 2023 року

Суддя Деснянського районного суду м.Києва Броновицька О.В.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

за ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 03.07.2023р. в 15.20 годин ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 вчинила стосовно ОСОБА_2 фізичне та психологічне насильство, яке виражалось у хапанні за руки, смиканні за волосся, киданні кухонного посуду, зачиненні у ванній кімнаті, натравлюванням на неї собаки, словесних образ та принижувань, внаслідок протиправних дій потерпіла зазнала фізичних страждань та психологічної шкоди, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 пояснила, що за вказаною адресою вона проживає разом з чоловіком та свекрухою ОСОБА_2 , у якої з нею склались конфліктні стосунки з питань побуту, 03.07.2023р. приблизно в 15.20 годин коли її чоловіка не було вдома, між нею та свекрухою виник конфлікт на побутовому підґрунті, який потім переріс в сварку, коли свекруха голосно кричала та почала не неї кидатись, собака почав її захищати та голосно гавкати, після чого свекруха викликала поліцію, працівники поліції, які приїхали на виклик, склали відносно неї протокол про адмінправопорушення, хоча вона не вчиняла будь-яких дій домашнього насильства по відношенню до свекрухи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши дані протоколу про адміністративне правопорушення, письмові матеріали та дані відеозапису, встановлено, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до адмінвідповідальності, виходячи з наступного.

Стаття 173-2 ч.1 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобтоумисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" встановлено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно п.17 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід зазначити, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може привести до активних дій, ускладнень боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може привести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця в тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Жодного доказу, який б вказував на вчинення ОСОБА_1 дій, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, що спричинили або могли спричинити шкоду психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено.

З долученого до протоколу відеозапису вбачається про складання працівниками поліції, які прибули на виклик щодо вчинення домашнього насильства, протоколу про адміністративне правопорушення, з обставин події, які зафіксовані відеозаписом, та пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які були надані поліцейським під час оформлення протоколу, вбачається, що в тій ситуації, яка склалась між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутнім був факт взаєморозуміння, який вилився в конфлікт, що переріс в сімейну сварку.

Долучений до протоколу рапорт працівника патрульної поліції та копія форми оцінки ризиків домашнього насильства містять дані про факт реагування на виклик щодо вчинення дій домашнього насильства, однак не є доказами вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі, які спричинили або могли спричинити шкоду фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої.

З долученого до протоколу термінового заборонного припису стосовно кривдника, який виготовлений в ксерокопії, не виявляється можливим встановити із-за його низької якості дату його складення та встановити особу до якої він був застосований, а також встановити, які заходи термінового заборонного припису були застосовані до кривдника та у зв`язку з чим.

Враховуючи наведене, досліджені судом докази вказують на виникнення конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з підстав відсутності взаєморозуміння, який переріс в сімейну сварку, що не є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, тому провадження по даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.247 п.1, 283, 284, 287, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення в Київський апеляційний суд через Деснянський районний суд м.Києва.

Суддя: