Справа № 645/1967/23
Провадження № 3/645/1289/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань - Малій О.Л.,

за участю :

захисника - адвоката Мамонова С.І.,

законного представника потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

У провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова для розгляду надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 745152 від 02.05.2023року ОСОБА_3 , 02.05.2023 року о 17:06 год. за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї племінниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, в наслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю ОСОБА_1 .

У судовому засіданні були заслухані пояснення захисника особи, який притягається до адміністративної відповідальності та законного представника малолітньої потерпілої, досліджені письмові та відеодокази.

За результатом розгляду справи суд встановив наступне.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у справі, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали та інше.

Дослідивши вказаний матеріал суд приходить до наступного висновку.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Відповідно до ст.ст. 248, 251 КУпАП України розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом, який розглядає справу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статями 213, 221, 256, 278 КУпАП на розгляд уповноважених на те органів і посадових осіб, в тому числі до суду, повинні надходити належно оформленні справи про адміністративні правопорушення, а не протоколи про адміністративні правопорушення, в яких лише зазначається фактичні обставини справи, що підлягають перевірці на підставі зібраних документів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 745152 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII, який визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ч. 2, 3 статті 3 вказаного Закону визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри;) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Проте, до матеріалів справи долучено згоду на обробку персональних даних ОСОБА_2 та копії заяви та пояснення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 02.05.2023 року за змістом яких встановлено, що умисні дії психологічного та фізичного характеру, з боку ОСОБА_3 , були здійснені саме у відношенні ОСОБА_2 та її матері.

Однак, згідно з протоколом серії ВАВ № 745152 від 02.05.2023року потерпілою у справі є малолітня ОСОБА_4 .

Під час розгляду справи учасники судового розгляду не надали суду належних доказів на підтвердження родинних зв`язків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , таких доказів не містять і матеріали, зібрані органом поліції.

Під час перегляду змісту відео дисків, долучених до справи, встановлено, що свідками події 02.05.2023 року були декілька осіб, зокрема мати ОСОБА_3 та його цивільна дружина, проте дані особи у встановленому порядку не опитані, у справі відсутні їх дані для виклику у судове засідання.

У судовому засіданні захисник Інкляуза М.В. подав клопотання про закриття провадженні у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, оскільки у справі відсутні докази на підтвердження викладених у протоколі фактів, проте суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки на думку суду ще не вичерпані усі процесуальні можливості для встановлення істини у справі.

У разі відмови судом у закритті справи, захисник просив повернути матеріали справи на дооформлення, з чим у судовому засіданні погодилася і законний представник малолітньої потерпілої.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Самостійне збирання судом доказів обвинувачення у процесуальному законодавстві не передбачено.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. Така ж правова позиція відображена у постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року (абз. 2 п.12).

Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 вересня 2021 року № 11-97сап20 зроблено висновок, що немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього.

Відсутність вищенаведених даних позбавляє суд можливості повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи та винести обґрунтовану постанову.

Суд приходить до висновку про необхідність повторного повернення адміністративного матеріалу до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції - для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 268, 278, 283 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Матеріали про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції - для належного оформлення.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови проголошено 03.08.2023 року.

Суддя -