Провадження № 3/537/1286/2023
Справа № 537/2926/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2023 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Маханьков О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, проживає АДРЕСА_1 , працює,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України,

встановив:

Відповідно до протоколу серії ААД №394936, складеного 16.07.2023 інспектором взводу 1 роти 2 БПП у місті Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Михайловським С.С., 16.07.2023 року о 00 год. 42 хв. в місті Кременчуці по вулиці набережна лейтенанта Дніпрова в районі будинку № 46 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки MERSEDES BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив суду пояснення та заперечення щодо складеного протоколу, вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУПАП не визнав, пояснивши судді що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, а складання відносно нього зазначеного вище протоколу зумовлено упередженим ставленням до нього працівників поліції, тому що він не керував транспортним засобом, а лише перебував у ньому. Крім того, прохав суд звернути увагу на факт порушення працівниками поліції самої процедури проходження відповідного обстеження на стан сп`яніння, посилаючись на той факт що в порушення вимог Закону останні пропонували водію відмовитися від проходження зазначеного вище огляду, що підтверджується доданими до протоколу матеріалами.

Суддя, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд враховує, що зазначеною нормою Закону передбачено адміністративну відповідальність серед іншого саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ст. 266 КУпАП в редакції Закону України від 16 лютого 2021 року №1231-IX - особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеоапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пояснень наданих інспектором взводу 1 роти 2 БПП у місті Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Михайловським С.С. в судовому засіданні , водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку, однак останній від проходження огляду відмовився.

Суддею досліджений відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського від 16.07.2023 року, з якого вбачається, що під час спілкування останніх із водієм ОСОБА_1 , останньому наряду з іншим, також було роз`яснено право відмовитися від проходження відповідного обстеження на стан алкогольного сп`яніння, чим той і скористався.

З огляду на наведенні вище докази суддя ставить під сумнів добровільність озвученої в подальшому ОСОБА_1 позиції щодо відмови від проходження відповідного обстеження, оскільки висловленні працівниками поліції пропозиції про те щоб водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, які мали наполегливий та фактично провокаційний характер, на думку судді, свідчить про неправомірні дії працівників поліції.

З огляду на викладене вище, суддя приходить до висновку що дії працівників поліції мають ознаки провокації, оскільки останні не мали право роз`яснювати водію про можливість відмовитися від огляду на стан сп`яніння, оскільки такого права у водія не має з огляду на зміст пункту 2.5. ПДР яким визначено що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, суддя вважає що під час розгляду зазначеного вище протоколу знайшов своє підтвердження наведений ОСОБА_1 факт упередженого ставлення до нього працівників поліції.

За викладених обставин, аналізуючи письмові та електронні докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про недоведеність в судовому засіданні зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №394936 від 16.07.2023 року факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і як наслідок, вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 394936 від 16.07.2023 не містить даних, про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та його було зупинено, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Судом також встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що звернувся з відповідним клопотанням. Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (рішення від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

У рішенні у справі Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину плодів отруєного дерева, відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

У рішенні у справі Нечипорук і Йонкало проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху,вбачається, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначений відповідною Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008, спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015?1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", статтею 266 КУпАП та ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП).

Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено місце де його було складено, а саме вказано вул. Наб. Л-та Дніпрова, 46, однак його машина була припаркована на узбіччі в районі будинку № 58.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5- рп/2015усправі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення.

Згідно із ч.3 п. (b) ст.31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

В ч.1 ст. 6 Конвенції передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням у розумінні Конвенції може розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справи Лучанінова проти України, Швидка проти України, Салов проти України).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що у випадках, коли, викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення, не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитеме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Вважаю, що протокол та додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази не містять відомостей, що підтверджують обставини вчинення мною адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи той факт, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе не інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, приймаючи до уваги те, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та добровільно відмовився від проходження медичного огляду, суддя вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись частиною 1 статті 130, пунктом 1 статті 247, статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 10 діб з моменту винесення.

Суддя Маханьков О.В.