Код суду 233 № 233/2847/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А.В., за участю: секретаря Теліціної О.О., захисника Соколова В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно ст.ст.10, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №022373 від 05 червня 2023 року, разом із доданими до нього матеріалами, відповідно до якого, ОСОБА_1 05 червня 2023 року о 21 годині 55 хвилин у м. Костянтинівка Краматорського району по вул. Громава, керувала автомобілем «RENO-MEGAWE», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки (згідно тесту №930 від 05 червня 2023 року, вміст алкоголю 0,65 ‰). Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України. Від керування усунута.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130КУпАП.

В судовому засіданні було допитано ОСОБА_1 , а в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , також дослідженні письмові докази, в тому числі відтворено доданий відеозапис.

Так, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснив, що 05 червня 2023 року, вона разом зі своєю подругою ОСОБА_2 перебувала на дні народженні, куди їх відвіз ОСОБА_3 , а потім приблизно о 21 год.20 хв. забрав їх. ОСОБА_3 керував автомобілем Reno-Megane, днз НОМЕР_2 , який належить їй. Вона разом із ОСОБА_2 , сіли на заднє сидіння, а ОСОБА_3 за кермо. По дорозі додому, ОСОБА_3 зупини автомобіль на узбіччі дороги в районі будинку №16 по вул.Громова у м. Костянтинівка, оскільки йому потрібно було знайомому віднести речі. Він вийшов з автомобіля, взяв речі з багажника та пішов, а вона разом із ОСОБА_2 залишились сидіти на задньому сіданні машини. Приблизно о 21 год.30 хв. до них під`їхала поліцейська машина. З машини вийшли два поліцейські та підішли до них. Спитали, що вони тут роблять, та кому належить автомобіль і попросили вийти з машини. Під час розмови з поліцейськими вона повідомила наступне, що машина належить їй, а оскільки вона разом із своєю подругою ОСОБА_2 були на дні народженні, то за ними приїхав її знайомий, який пішов до свого знайомого, який мешкає неподалік, віднести речі. Тому, вона разом із ОСОБА_2 чекають ОСОБА_3 , що поїхати додому. Дізнавшись, що машина належить їй, поліцейські запропонували перепаркувати машину, на інше місце. Вона повідомила, що вживала спиртні напої, тому сідати за кермо не буде. Однак поліцейські її запевнили, що під їх наглядом можна перепаркувати машину на інше місце. Після того, як вона перепаркувала машину, поліцейські одразу запропонували пройти їй огляд на стан алкогольного сп`яніння, та одразу склали протокол. С судовому засіданні ОСОБА_1 наполягала на тому, що вона не керувала автомобілем, а лише перепаркувала його на інше місце під наглядом поліцейських, які наполягали на цьому.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 05 червня 2023 року вона разом з ОСОБА_1 були на дні народженні, де вживали алкогольні напої. Приблизно о 21 год. 20 хв., цього ж дня, знайомий ОСОБА_1 , на ім`я ОСОБА_4 , приїхав за ними на машині ОСОБА_1 , щоб відвезти їх додому. Під час поїздки, вона з ОСОБА_1 сиділи на задньому сидінні транспортного засобу. На шляху додому, ОСОБА_4 зупинив машину в районі будинку №16 по вул. Громова у м. Костянтинівка, йому необхідно було комусь передати сумку з речами. Забравши з багажника автомобіля сумку, ОСОБА_4 пішов, а вона разом з ОСОБА_1 залишились в автомобілі сидіти на задньому сидінні. Хвилин через 5-10, до них під`їхав автомобіль поліції, в якому перебувало два співробітника поліції, які завели з ними розмову, чому вони знаходяться зараз на зазначеній ділянці місцевості, хто власник зазначеного транспортного засобу. Їх попросили вийти з машини. Дізнавшись, що ОСОБА_1 власник транспортного засобу, один з поліцейських сказав, що машина ОСОБА_1 припаркована не вірно, заважає іншим учасникам дорожнього руху, та щоб ОСОБА_1 її перепаркувала. ОСОБА_1 їм повідомила, що вона не може сісти за кермо автомобіля, оскільки перебуває у стані сп`яніння, на що поліцейські сказали, що вони дозволяють їй зараз перепаркувати машину, не зважаючи що вона вживала спиртні напої, що це вона буде робити під наглядом працівників поліції. ОСОБА_1 , в супроводі одного з поліцейських пройшла до своєї машина, сівши за кермо, завела двигун та повільно проїхала кілька метрів вздовж дороги, та припаркувала машину. В цей час за машиною, йшов інший поліцейський, який знімав на свій власний мобільний телефон, як ОСОБА_1 перепарковувала свою машину. Другий поліцейський в цей час перебував з ОСОБА_1 . В цей час повернувся ОСОБА_4 , якому поліцейські заборонили підходити до них. Поліцейські запропонували ОСОБА_1 продути газоаналізатор, зробила. Після чого, поліцейські складали письмові матеріали.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 05 червня 2023 року, в денний час доби, він, на прохання свого сослуживця ОСОБА_5 , відвозив його дружину ОСОБА_6 разом з її подругою ОСОБА_7 на день народження. Автомобіль, якім він керував, а саме: Reno-Megane, днз НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 . В цей же день, приблизно о 21 год.20 хв., забрав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і повіз їх додому. За кермом автомобіля знаходився він, а дівчата сиділи на задньому сидінні. На шляху додому він зупинив машину в районі будинку №16 по вул.Громова у м.Костянтинівка, йому необхідно було своєму знайомому передати сумку з речами. Забравши з багажника автомобіля сумку, він пішов до будинку №16 по вул.Громова. Він був відсутній близько 10 хвилин. Повертаючись до машини, приблизно о 21 год. 30 хв., він побачив, що біля транспортного засобу Reno-Megane, днз НОМЕР_2 , де він його припаркував, стоїть машина з символікою Національної поліції. Там же, біля машин стоять ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і двоє чоловіків в формі поліції. Підходячи до них, побачив, як ОСОБА_6 в супроводі одного з поліцейських проходить до своєї машини, сідає за кермо, заводить двигун та повільно вздовж дороги проїзджає кілька метрів та зупиняється, а зазначений поліцейський в цей час йшов за машиною, та знімав на свій власний мобільний телефон, як ОСОБА_1 перепарковувала свою машину. Коли він підійшов ближче до місця де він залишив автомобіль, поліцейські наказали йому відійти на кілька метрів, мотивувавши тим, що вони проводять слідчі дії, та йому як сторонній особі заборонено там перебувати. Поліцейські запропонували ОСОБА_1 продути газоаналізатор, що вона і зробила. Поліцейські складали письмові матеріали.

Також, захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні просив закрити справу відносно ОСОБА_1 за відсутністю в діях останньої складу правопорушення через неналежність та недопустимість доказів, які співробітники поліції надали на підтвердження провини ОСОБА_1 . Також надав письмові заперечення з обґрунтуванням позиції захисту.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, клопотання та позицію захисту, суд приходить до такого.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції…

Пункт 2.9 а ПДР вказує, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.245КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, правова процедура, що визначає механізм огляду особи на стан алкогольного сп`яніння регламентована зокрема ст.266КУпАП.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином законодавець визначив два механізми фіксації проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки: 1)з використанням технічних засобів відеозапису; 2)за участю свідків.

Відповідно до п.6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Таким чином законодавець передбачив два випадки направлення водія до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння: 1) у випадку незгоди водія пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу; 2) у випадку незгоди водія з висновками огляду на місці зупинки транспортного засобу.

У судовому засіданні досліджені такі наявні в матеріалах справи письмові докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 022373 від 05 червня 2023; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у ОСОБА_1 05 червня 2023 року о 22 годині 00 хвилин, було направлено до КНП «БЛІЛ КМР» м. Костянтинівка на огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest 6810»; результатами якої вміст алкоголю становить 0,65 ‰; диск з відеозаписом.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

В той же час, при дослідженні відеозапису з WhatsApp від 05 червня 2023 року, якийтриває 45 секунд встановлено, що якийсь автомобіль рухався декілька мерів по узбіччу дороги, за ним рухається особа, яка знімає рух автомобіля. З відеозапису не зрозуміло, хто саме перебував за кермом автомобіля, не видно номеру автомобіля. на ньому зафіксовано рух автомобіля і взагалі не зафіксовано факту керування автомобілем. Також не зрозуміло хто саме проводить огляд багажника автомобіля і на якій підставі. Тобто, на вказаному відеозапису зафіксовано лише спілкування невідомої особи з ОСОБА_1 , яка перебуває поруч з автомобілем, та показує вміст багажника автомобіля.

Крім того, при дослідженні відеозапису з WhatsApp від 05 червня 2023 року, якийтриває 01 хвилину 17 секунд встановлено, що на вказаному відеозапису зафіксовано лише спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , яка стоїть поряд з автомобілем працівників поліції, та факт продуття ОСОБА_1 алкотестеру.

При цьому, при дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 встановлено, що протокол не містить даних про залучення свідків до процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 ..

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшов свого матеріального закріплення в якості доказу в матеріалах справи.

Разом з цим, статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Досліджуючи наданий відеозапис правопорушення, що є додатком до протоколу, встановлено, що фіксування проводилось не на камеру, яка закріплена на форменому одязі поліцейського, відповідно до вищенаведеного закону, а також не містить повного відтворення події, що відбулася та зазначена у фабулі протоколу.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 17 липня 2019 у справі №295/3099/17 та від 13 лютого 2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Поряд з цим Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію.

Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу II Інструкції Портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Так, діючий Закон не дозволяє працівникам поліції здійснювати фіксацію порушень ПДР на особисті мобільні телефони. Всі прилади відеофіксації, зокрема такі як портативні відеореєстратори на форменому одязі поліцейського чи відеореєстратори на службових транспортних засобах мають бути виключно службовими. Всі відеозаписи мають належно реєструватися, зберігатися, видаватися лише під розписку у спеціальних журналах та використовуватись виключно у службових цілях.

Таким чином, зроблені працівниками поліції відеозаписи з особистих мобільних телефонів не можуть бути належними доказами у справах про притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.

На підставі викладеного, суддя не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а тому технічний запис, який є додатком до протоколу про адміністратвине правопорушення щодо ОСОБА_1 є недопустимим доказом.

Факт вчинення адміністративного правопорушення має бути підтверджений лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», і таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон протии Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що поліцейськими не дотримано процедури вимоги проходження огляду на стан сп`яніння водія, чим порушено вимоги ст.266КУпАП та не доведено саме факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, а тому вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247,ч.3 ч.1 ст. 284КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя А. Орчелота.