Справа № 392/912/23
Провадження № 3/392/461/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Березій Ю.А., розглянувши справу ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення громадянин ОСОБА_1 обвинувачений у тому, що 3 червня 2023 року об 11 годині 58 хвилин по вул. Преображенській в с. Злинка, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно протягом року, керував автомобілем "ВАЗ 2107", реєстраційний номер НОМЕР_3 без відповідних документів на право керування транспортним засобом.

У судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав своєї вини в порушенні Правил дорожнього руху, пояснивши, що 3.06.2023 року він насправді перебував у салоні автомобіля, але автомобілем не керував. Автомобіль стояв на місці.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Статтею 1 Конституції України визначено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3 Конституції України).

Відповідно до статті 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (частина 1 статті 2 Закону України "Про Національну поліцію").

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (Стаття 6 Закону України "Про Національну поліцію").

Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації (частина 1 статті 7 Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно із статтею 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 049514 від 3.06.2023 року зазначено, що 3.06.2023 року об 11.58 в с. Злинка по вул. Преображенській водій керував т.з. ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 будучи позбавленим права керування. Правопорушення вчинено повторно протягом року 19.11.2022 р. постановою серії БАВ № 149189 був притягнутий до відповідальності ч. 4 ст. 126 КУпАП".

До протоколу про адміністративне правопорушення додано наступні документи: протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП; довідки інспектора про те, що громадянин ОСОБА_3 не отримував посвідчення водія та був позбавлений права керування транспортними засобами за рішенням суду, а також з відомостями про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП; витяг з реєстру про притягнення до адміністративної відповідальності; рапорт поліцейського про виявлення ознак адміністративного правопорушення та відеозапис дорожньої обстановки.

Обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суддя дійшов висновку про те, що належним чином не зафіксовано факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом, а саме автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 року в справі "Коробов проти України" суд вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В Україні, як демократичній та правовій державі, діє принцип презумпції невинуватості. Право на захист є одним з фундаментальних гарантій правової держави.

У разі невизнання особою своєї вини у вчиненні правопорушення, на уповноважених осіб держави покладається обов`язок доведення винуватості.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не визнавав своєї вини, відмовившись підписати протокол, тому зазначений доказ не є достатнім для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Інші документи, а саме протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, довідки інспектора про те, що громадянин ОСОБА_3 не отримував посвідчення водія та був позбавлений права керування транспортними засобами за рішенням суду, а також з відомостями про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, витяг з реєстру про притягнення до адміністративної відповідальності, рапорт поліцейського про виявлення ознак адміністративного правопорушення не не підтверджують факт керування транспортним засобом громадянином Подлєсним.

Щодо належності та допустимості відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя відмічає.

Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (надалі Інструкція).

Відповідно до вимог цієї Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський зобов`язаний переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом у справі (постанова Верховного суду у справі № 216/5226/16-а).

У разі фіксації правопорушення технічними засобами (нагрудною камерою, відеореєстратором) у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається інвентарний номер.

Проаналізувавши дані, що викладені у протоколі, суддя установив, що у ньому не зазначено відомості про засоби відеофіксації (номери нагрудних камер), за допомогою яких поліцейським отримано відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що правопорушення вчинено 3.06.2023 року об 11.58; протокол складено 3.06.2023 року о 12.25.

Відеозапис тривалістю з 11.58 до 12.13 3.06.2023 року, тобто відеозаписом не зафіксовано обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме виконання поліцейським приписів статей 254, 256 КУпАП: роз`яснення прав та обов`язків особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (стаття 268 КУпАП); пропозиція надати пояснення по суті адміністративного правопорушення; вручення другого примірника протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вимоги статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях Подлєсного складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Юрій Анатолійович Березій