Справа №: 343/1752/23
Провадження №: 3/0343/721/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області Керніцький І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , особи з інвалідністю І групи загального захворювання, притягувався до адміністративної відповідальності 15.06.2023 Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 173- 2 КУпАП, повторно вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

05 липня 2023 року близько 20.00 год, ОСОБА_1 , за місцем проживання, вчинив відносно своєї бабусі ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та словесних погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину вчиненні даного правопорушенні визнав, обіцяє в подальшому подібного не вчиняти.

Відповідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до відповідальності не є обов`язковою. Враховуючи вимоги вказаної статті, обмежені строки розгляду даної справи, а також те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про судове засідання, на виклик не з`явився, жодних заяв чи клопотань не подав, суд розглядає справу за наявними доказами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, в судовому засіданні доведена матеріалами адміністративної справи:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №785875 від 05.07.2023, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказано: «вважає, що покази його бабусі є неправдиві». Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою - ПОГ СВГ ВП відділення поліції №1 (м.Долина) Витвицьким Р.Л.;

- даними світлокопії рапорта оперативного чергового відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області Ярича В.М., згідно з яким 05.07.2023 о 22:51 год надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_2 про те, що її онук дебоширить, погрожує фізичною розправою, поводить себе агресивно;

-даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.07.2023, згідно з яким ОСОБА_2 заявила про те, що 05.07.2023 близько 20:00 год ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме словесно погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував. Такі випадки повторюються неодноразово, оскільки її внук зловживає спиртними напоями. Просить притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- даними письмового пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 05.07.2023, відповідно до яких остання вказала, що 05.07.2023 близько 22:00 год ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався в її сторону нецензурними словами та погрожував фізичною розправою;

-даними постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2023, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На законодавчому рівні встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, що передбачено ст. 173-2 КУпАП.

Об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.

В розумінні вищезазначеного Закону, фізичним насильством є форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно зі ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Системний аналіз національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно квалiфiкувати за ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскiльки він будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.2 ст.173-2 КУпАП, повторно вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд не встановив.

Обставиною, яка обтяжує відповідальність ОСОБА_1 є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особі, в межах санкції ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення.

У відповідності до посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.12.2019 року, ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю І групи загального захворювання, а тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в суді.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя І.І.Керніцький