Справа №295/7553/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої у АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ст. 173-2 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

08.06.2023 приблизно о 12-20 год., у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї баби ОСОБА_2 , а саме : словесно її ображала, погрожувала фізичною розправою, чим могла завдати шкоди її психологічному здоров`ю.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась.

Як вбачаться з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 була обізнана, що відносно неї розглядається справа про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у відповідній графі протоколу.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлялась належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань суду не подавала, суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, розглядає справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до таких висновків.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: в умисному вчиненні дій психологічного характеру (образах, погрозах), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої,вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, крім її письмових пояснень підтверджується доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №044705 від 08.06.2023; довідкою про результати перевірки за заявою від 08.06.2023; рапортом поліції; письмовою заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_3 ; копією постанови Богунського районного суду м. Житомира від 02.11.2022, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Діями, що виразилися в умисному вчиненні дій психологічного характеру (образах), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, вчинених особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд вважає вину ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні повністю доведеною, в її діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.