Справа № 129/2517/20
Провадження по справі № 3-в/129/20/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2023 року м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдов С.М., розглянувши справу за поданням начальника Гайсинського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області Сьомкіної Ірини, про вирішення питання про давність виконання постанови суду стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , притягувався 26.11.2020 р. до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП із накладенням стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 год., -

Встановив:

Постановою судді Гайсинського районного суду від 26.11.2020 р. ОСОБА_1 визнаний винуватим у скоєнні передбаченого ч ч.1 ст.183-1 КУпАП правопорушення і підданий стягненню у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 годин.

У поданні начальника Гайсинського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області Сьомкіної І. ставиться питання про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, призначеного постановою Гайсинського районного суд Вінницької області від 26.11.2020 р. у справі №129/2517/20, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, а також через неможливість виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не з`являється на виклики до Гайсинського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області та за письмовим поясненням ОСОБА_2 , яка є його бабою, останній не проживає у м. Гайсин близько останніх п`яти років, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Німеччини, де отримав громадянство та постійно проживає і працює за кордоном. Окрім того, дане подання обґрунтоване тим, що станом на 13.09.2021 року вжитими органом пробації додатковими заходами встановлено, що ОСОБА_1 за адресою, - АДРЕСА_1 , не проживає та на зв`язок не виходить (повідомлення ДВС від 17.05.2021 року) та в ІІТ№3 та у Вінницькій УВП №1 не утримується.

Вжитими заходами, передбаченими чинним законодавством, встановити теперішнє фактичне, дійсне місце проживання (перебування) громадянина ОСОБА_1 не виявилось можливим.

За матеріалами подання постанова Гайсинського районного суду від 26.11.2020 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 годин звернута до виконання 14.12.2020 р.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Представник Гайсинського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області Сьомкіної І. в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила подане нею подання задовільнити, та розглядати його у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України,ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91)1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно із яким, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка міститься у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання,якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два рокиу разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Крім цього, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більш як два роки та вісім місяців.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст.303, ст.304 КУПАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.303, 304 КУпАП України, суддя

Постановив:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, призначеного постановою Гайсинського районного суд Вінницької області від 26.11.2020 р. у справі №129/2517/20, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з часу її винесення до Вінницького апеляційного суду через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: