КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 752/8514/23. Номер провадження 33/824/3399/2023. Категорія:ч.1 ст. 184 КУпАП України. Головуючий у суді першої інстанції - Бойко О.В., Головуючий у апеляційній інстанції - Дзюбін В.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 серпня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Дзюбін В.В.,

за участю особи щодо якої винесена постанова - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Дяченка І.В.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи за апеляційними скаргами адвоката Дяченка Ігоря Вікторовича на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року,

у с т а н о в и в:

Цією постановою судді місцевого суду:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , -

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави, судовий збір, в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 притягнена до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, перебраних ст. 150 Сімейного Кодексу України, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у тому, що остання поширювала у чат ах фотоматеріали порнографічного характеру.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, адміністративне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_1 , 21.04.2023 року, о 16 год. 20 хв. за адресою АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного Кодексу України, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у тому, що остання поширювала у чатах фотоматеріали порнографічного характеру.

У поданій апеляційній скарзі адвокат Дяченко І.В., який діяв у захист її прав і законних інтересів, оспорюючи законність, обґрунтованість та підстави притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, просять: постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року - скасувати та провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог адвокат Дяченко І.В. зважає на те, що дана постанова винесена з порушенням норм як процесуального адміністративного закону так і неправильним застосуванням норм матеріального адміністративного права, при цьому суддя місцевого суду неповно та однобічно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення фактичних обставин справи, а також - не сприяв повному, всебічному та неупередженому її розгляду, внаслідок чого безпідставного та незаконно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Наголошує, що ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо. В матеріалах не конкретизовано в чому конкретно полягає з боку ОСОБА_1 ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання доньки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови судді місцевого суду та доводи адвоката Дяченка І.В., викладених у апеляційній скарзі; вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши доводи апелянта, - суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Однак, всупереч вимогам ст. ст. 256 та 184 КУпАП, у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адмінправопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її доньки .

Також апеляційним судом враховується, що відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013 р. та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016 р., у випадку, коли викладена в протоколі фабула адмінправопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції не в повній мірі перевірив дотримання вимог ст. 256 КУпАП особою уповноваженою на складання протоколу про адмінправопорушення при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 .

Також, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції не дослідив та не встановив наявність складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, диспозиція якої передбачає порушення батьківських обов`язків, які викладені в ст. 150 Сімейного кодексу України.

Під час апеляційного розгляду досліджено всі обставини справи, а також надані суду докази, за результатом якого порушень батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, з боку ОСОБА_1 не встановлено.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адмінправопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини.

В протоколі про адмінправопорушення і в постанові суду з посиланням на вказаний протокол не зазначено яким саме чином ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки, при цьому не вказано в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, визнав її винуватість доведеною помилково, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, вважаю, що сукупністю зібраних та досліджених судом доказів не доведена наявність в діях останньої складу адмінправопорушення, а тому апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, Київський апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Дяченка Ігоря Вікторовича - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП України - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В. В. Д з ю б і н