КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/3507/2023 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 753/6325/23 Суддя у І інстанції: Заруба П.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

особи, яка склала протокол про

адміністративне правопорушення, Грушецького А.М.

захисників Шаповалова А.М.

Ткаченко С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Шаповалова Андрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року, якою

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 4 квітня 2023 року о 4.30 год. у м. Києві по вул. Тепловозна, 15, керував автомобілем «Skoda», держаний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (блідість шкіри обличчя, порушення координації рухів, зіниці очей погано реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Шаповалов А.М. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на положення КУпАП, Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, судову практику Верховного Суду, п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», практику Європейського суду з прав людини, захисник вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, з огляду на що судове рішення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповнота судового розгляду, на переконання апелянта, полягає у наступному:

- при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_2 його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, що підтверджується відеозаписом подій;

- ОСОБА_2 працівниками поліції не були повідомлені підстави зупинки транспортного засобу з посиланням на порушений пункт Правил дорожнього руху, що є порушенням Закону України «Про Національну поліцію», а тому, як вважає захисник, всі подальші дії інспектора Грушецького А.М., пов`язані із з`ясуванням обставин, складанням протоколу про адміністративне правопорушення є протиправними, а сам протокол про адміністративне правопорушення є «плодом отруєного дерева»;

- судом проігноровано той факт, що ОСОБА_2 з 21 вересня 2021 року по теперішній час є військовим частини НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою № 28/66 від 19 квітня 2023 року та військом квитком серії НОМЕР_3 від 15 червня 2022 року, а тому, відповідно до ч. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 липня 2020 року № 573, мав законні підстави пересуватись на автомобілі під час комендантської години. Відповідно до означеної постанови дозволяється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях, де запроваджено комендантську годину, без виданих перепусток особам та рух транспортних засобів Збройних Сил, Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС, які залучаються до здійснення заходів під час запровадження комендантської години, транспортним засобам спеціалізованого призначення, які виконують невідкладне службове завдання, за умови ввімкнення спеціальних світлових сигнальних пристроїв;

- на відеозапису № 470532 відсутній момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , разом з тим на відеозапису наявні записи щодо зупинки інших водіїв, які не мають відношення до даної адміністративної справи, а тому, як зазначає захисник, фактично невідомо, на якому фрагменті відеозапису можна ідентифікувати особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 462953 від 4 квітня 2023 року;

- відеофіксація правопорушення, інкримінованого ОСОБА_2 , не є суцільною (безперервною), оскільки не здійснювалась від початку зупинки транспортного засобу і до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням вимог Інструкції та Закону України «Про Національну поліцію», а тому, на переконання апелянта, суд першої інстанції не повинен був визнавати такий доказ належним та допустимим;

- у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, проте, як в даному випадку, наявність свідків є обов`язковою, але вони залучені не були;

- у протоколі про адміністративне правопорушення та відповідно до фрагментів відеозаписів не міститься вказівки (повідомлення) про те, що ОСОБА_2 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків, тобто, відразу було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому такий огляд слід вважається недійсним;

- у направленні, яке, начебто, було вручено ОСОБА_2 , не вказано адресу КНП КМНКЛ «Соціотерпія», хоча у м. Києві наявні дві установи з такою назвою, що є ще одним порушенням з боку працівників поліції, який виписував це направлення. Отже, як зазначив захисник, поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що ОСОБА_2 не був доставлений працівниками поліції 4 квітня 2023 року до КНП КМНКЛ «Соціотерапія», відповідне направлення вручено не було, а саме направлення, яке міститься у матеріалах справи, складено не на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується відеозаписом;

- судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано не взятий доказ невинуватості ОСОБА_2 , а саме, довідка ТОВ «Оскар Медікал» про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин за № 7079, відповідно до якої у ОСОБА_2 відсутні психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання для виконання робіт;

- на момент зупинки транспортного засобу, як-то вбачається з відеозапису, поліцейським не було звернуто увагу на будь-які ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією (звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість). Поліцейський попросив ОСОБА_2 витягнути руки, доторкнутися кінчиками пальців до носа, з чим ОСОБА_2 успішно впорався, тобто, координація рухів у нього порушена не була. Про неприродну блідість обличчя та зіниці, що погано реагують на світло, поліцейський вказав лише у протоколі, а увагу водія на наявність таких ознак не звертав, що, у свою чергу, свідчить про відсутність підстав для початку провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, підсумовуючи, сторона захисту зазначає, що наведені докази свідчать про те, що поліцейськими не було дотримано процедури огляду на стан сп`яніння, відеозапис не повно відображає зафіксовану подію, що, у свою чергу, тягне за собою визнання недійсними результати огляду, порушення порядку складення протокол про адміністративне правопорушення і, як наслідок, звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 про час, дату та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, в суд апеляційної інстанції не з`явився. За повідомленням захисника Шаповалова А.М., ОСОБА_2 наразі знаходиться в зоні бойових дій, з огляду на що просив суд апеляційної інстанції проводити апеляційний розгляд провадження за поданою апеляційною скаргою у відсутність особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

У відповідності до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП неприбуття ОСОБА_3 в судове засідання, який не зміг з`явитися з поважних причин, не є перешкодою для розгляду провадження у його відсутність, з урахуванням і того, що його інтереси представлені адвокатом Шаповаловим А.М.

Заслухавши пояснення захисників Шаповалова А.М. та Ткаченко С.К. в інтересах ОСОБА_2 на підтримку апеляційних вимог, інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 4 полку № 2 УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Грушецького А.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуютьувагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами).

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вказаною Інструкцією визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу 1 Інструкції).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 Розділу 1 Інструкції)

Відповідно до п. 12 розділу II Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 9 розділу ІІ вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, встановивши, що є підстави вважати, що особа, яка керує таким засобом, перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або з ознаками такого стану, передбаченими п. 3, п. 4 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський зобов`язаний висунути такій особі вимогу про проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і така особа підлягає огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, для притягнення особи, яка керує транспортним засобом, до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки наркотичного сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння, та відмовилась від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та правильно застосував норми матеріального права.

З провадження у справі та змісту постанови вбачається, що суддя місцевого суду під час розгляду справи вислухав пояснення захисника Ковгар Р.В., інспектора поліції Грушецького А.М., дослідив письмові докази у справі та відеозапис, усім дослідженим доказам надав об`єктивну оцінку у постанові, спростувавши низку тверджень сторони захисту щодо їх недопустимості, та дійшов висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, в суді першої інстанції, захисник просив закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пославшись на те, що протокол був складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, ОСОБА_2 не були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України; водій не був повідомлений про підстави зупинення транспортного засобу. Також вказав, що ОСОБА_2 мав перепустку для руху під час комендантської години, а тому працівники поліції не мали підстав для його зупинки. Крім того вказав, що відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського складається з фрагментів і не є безперервним, і на відео відсутній момент зупинки транспортного засобу. Також зазначив, що фіксація відмови ОСОБА_2 на проходження огляду на стан сп`яніння проведена з порушенням ст. 266 КУпАП. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції було виявлено захисником після ознайомлення з матеріалами справи. Крім того, у направленні не вказана адреса КНП КМНКЛ «Соціотерапія», що є порушенням з боку патрульного поліції, який виписував направлення. Захисник вказав, що ОСОБА_2 сам звернувся з метою проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин до ТОВ «Осокор Медікал» і відповідно до довідки цього медичного закладу № 7079 від 19 квітня 2023 року психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання - відсутні. Вказане, на переконання захисника, підтверджує, що ОСОБА_2 не перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Проте, всупереч таким твердженням захисника Шаповалова А.М., винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху доводиться даними:

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 4 квітня 2023 року, відповідно до якого, при виявленні у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння ( тремтіння пальців рук, блідість шкірного покрову, порушення координації рухів), останній направлявся на огляд до КНП КМНКЛ «Соціотерапія», проте огляд не проводився (ас. 2);

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 462953 від 4 квітня 2023 року, який складений уповноваженою особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій; в ньому вказані ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_2 (блідість шкіри обличчя, порушення координації рухів, зіниці очей погано реагують на світло) та дії водія щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння; є вказівка на порушення вимог п. 2.5 ПДР та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1);

- поясненнями працівника патрульної поліції Грушецького А.М. , який був опитаний в суді першої інстанції та пояснив, що 4 квітня 2023 року вночі під час патрулювання Дарницького району м. Києва відреагував на порушення комендантської години та зупинив автомобіль «Шкода Октавія». Водій пред`явив військовий квиток, але перепустки для руху під час комендантської години він не мав. Під час спілкування у водія ОСОБА_2 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння. Водієві запропонували проїхати на огляд до «Соціотерапія», але він шукав аргументи для відмови, говорив, що поспішає. У ОСОБА_2 постійно змінювалась поведінка. Права та обов`язки йому роз`яснені були. Коли на місце зупинки прийшла дружина, вона говорила, що вони зустрічались з друзями, вживали алкоголь, але у ОСОБА_2 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння;

- відеозаписів нагрудних камер поліцейських, які складаються з двох частин та одночасно зняті двома працівниками поліції на бодікамери, з яких слідує, що працівник поліції, який спочатку спілкувався з водієм іншої автомашини, підійшов до автомобіля, який був зупинений працівником поліції, та у ході спілкування з водієм, яким виявився ОСОБА_2 , останній повідомив, що їде з частини додому, оскільки забув ключ. Працівник поліції при поверхневому огляді автомобіля у салоні виявив, як зазначено, «п`ятку трави», на що ОСОБА_2 сказав, що не курив. Водій надав для перевірки водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. На вимогу працівника поліції ОСОБА_2 перепаркував автомобіль. Надалі, ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції закрив очі, розставив пальці, доторкнувся вказівним пальцем до кінчика носа спочатку однією рукою, потім іншою. Після такої перевірки координації рухів працівник поліції запропонував ОСОБА_2 проїхати на освідування до лікаря-нарколога, при цьому поінформував останнього, що він, як військовий, підлягає відповідальності на загальних засадах. ОСОБА_2 відповів, що буде телефонувати у ВСП, не хоче нікуди їхати, оскільки запізнюється, треба буде видати зброю та заступити у наряд. Знову працівник поліції запитує у ОСОБА_2 , чи поїде він до лікаря-нарколога, і знову ОСОБА_2 відмовився, пояснивши, що заступає у наряд. Працівник поліції запитав, «що за залишки речовини у автомобілі», на що отримав відповідь , що то «п`ятка, сьогодні не вживав, вчора не вживав, я забув про них», зазначивши, що «я не кажу, що взагалі не вживаю». Працівник поліції повідомив, що вживання наркотичних засобів заборонено, на що ОСОБА_2 погодився та відповів, що обізнаний про це та знає, що «воно тримається довго». Працівник поліції запропонував проїхати до лікаря-нарколога, на що ОСОБА_2 запропонував вирішити це питання якось в інший спосіб. Інший працівник поліції повідомив ОСОБА_2 , що той може відмовитись, проте буде нести відповідальність за відмову, буде складений протокол про адміністративне правопорушення і рішення буде приймати суд. Також, ОСОБА_2 було сказано, що відмовлятись не бажано, на що останній відповів, що знає про це, проте йому терміново треба їхати, оскільки треба видавати зброю, немає інших варіантів і він ( ОСОБА_2 ) не поїде до лікаря-нарколога, оскільки «всі розуміють, що таке трава». ОСОБА_2 намагався запевнити працівників поліції, що він тверезий, на що інспектор патрульної поліції повідомив, що вони (поліцейські) виявляють тільки ознаки, а щодо дійсного стану перебування - визначає лікар. ОСОБА_2 відповів, що не поїде до лікаря-нарколога, оскільки в будь-якому випадку «буде тільки гірше». Працівники поліції запропонували ОСОБА_2 повідомити його керівництво про цей випадок, проте ОСОБА_2 відповів, що «керівництво спить і якщо дізнається, що він ( ОСОБА_2 ) поїхав за ключем, то буде погано». Запропонував поліцейським, що він відмовиться від огляду у лікаря-нарколога і поїде по своїм справам, проте був не згоден з тим, що навіть за таким розвитком подій він буде відсторонений від керування транспортним засобом. Вкотре, працівник поліції запитав, чи прямує ОСОБА_2 до лікаря-нарколога, і знову отримав відповідь, що «не прямуємо до лікаря-нарколога, хочу по нормальному вирішити це питання, мені хлопцям треба зброю видати».

З другого фрагменту відеозапису, який є продовженням попереднього, ОСОБА_2 повідомив, що зателефонує своєму адвокату, в розмові з яким останній повідомив, що ОСОБА_2 треба їхати і за 5 хвилин той здасть аналіз у лікаря-нарколога. Після розмови по телефону з адвокатом ОСОБА_2 погодився проїхати до лікаря-нарколога, зазначивши, що до 6 години має встигнути заступити у наряд. Працівник поліції поінформував ОСОБА_4 , що навряд чи останній встигне до того часу пройти освідування та заступити у наряд. Інспектор поліції запропонував ОСОБА_2 добре подумати, вирішитись все ж: або їхати, або ні, зазначивши, що процедура займе близько 20 хвилин, потім буде відбір аналізу, і якщо лікар за результатами огляду ОСОБА_2 підтвердить перебування його у стані наркотичного сп`яніння, то останній не буде допущений до керування автомобілем. Якщо ОСОБА_2 буде сперечатись, то можлива евакуація автомобіля. Додатково працівник поліції роз`яснив ОСОБА_2 , що при варіанті здачі аналізів ОСОБА_2 все рівно буде відсторонений від керування транспортним засобом. Поліцейський також зазначив, що аналіз покаже позитивний результат і у тому випадку, якщо вживання заборонених речовин відбулось протягом останніх двох тижнів, а тому вибір залишається за ОСОБА_2 . ОСОБА_2 знову комусь телефонував, радився, а потім запитав, чи видає патрульний інспектор направлення, на що отримав відповідь, що направлення виписується для лікаря. ОСОБА_2 попросив інспектора по гучномовцю по телефону поговорити з його адвокатом (Шаповаловим). Адвокат попросив відвезти ОСОБА_2 до лікаря, щоб той здав аналізи, вважаючи, що процедуру займе не більше 5 хвилин, на що інспектор повідомив, що процедура огляду у лікаря-нарколога займає певний проміжок часу, результати аналізів треба чекати 3, а може більше, до 10 днів. Адвокат, вислухавши інспектора, попросив відпустити ОСОБА_2 , оскільки той, начебто, перебуває у нормальному стані, проте працівник поліції повідомив, що у ОСОБА_2 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння і потрібно, щоб лікар провів огляд на стан сп`яніння. Якщо є бажання, як далі зазначив інспектор, можемо проїхати, а якщо ні, то він ( ОСОБА_2 ) може відмовитись, то є його правом. Далі, як слідує з відеозапису, телефонна розмова відбулась з дружиною ОСОБА_2 , яка просила відпустити її чоловіка, зазначаючи, що вона винна у цій ситуації, вони засиділись у друзів, святкуючи приїзд подруги з Німеччини, а потім він ( ОСОБА_2 ), за проханням дружини, відвіз її з Харківського масиву на Оболонь додому, а сам поїхав на службу. Після цієї телефонної розмови працівник поліції знову запропоновував ОСОБА_2 у супроводі працівників поліції проїхати до лікаря нарколога та запитав останнього, чи їде він з ними до медичного закладу, на що ОСОБА_2 відповів, що він відмовляється їхати, проте працівники поліції виписують направлення, яке надають йому ( ОСОБА_2 ), він потім самостійно проїде до лікаря, а автомобіль залишає на місці зупинки. Працівник поліції роз`яснив, що огляд проводиться у лікаря-нарколога у присутності працівника поліції, а якщо без їх участі, то вже по самозверненню. Командир взводу, який також був присутнім за досліджуваних подій, роз`яснив ОСОБА_2 , що при виявленні ознак наркотичного сп`яніння, що ОСОБА_2 не було спростовано, останній зобов`язаний на вимогу працівника поліції проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду. Якщо ОСОБА_2 не має такого бажання та хоче пізніше пройти такий огляд, то в такому випадку буде самозвернення, а ОСОБА_2 в такому випадку хоче ухилитися від відповідальності. ОСОБА_2 відповів, що не бачить у цьому ухилення від відповідальності, але його відповідальність буде у тому, що він не видасть зброю військовим, і наряд не заступить на чергування. Працівник поліції порадив знову ж таки зателефонувати керівництву, заступникам, пояснити ситуацію, яка склалася, на що ОСОБА_2 відповів, що поступить так, як порадив йому адвокат. Працівник поліції порадив у даній ситуації, якщо ОСОБА_2 вагається у своїх діях, поступити по закону. ОСОБА_2 відповів, що поступить, як йому порадив адвокат, на що отримав у відповідь, що дії ОСОБА_2 свідчать про його відмову від проходження огляду, тобто за порушення п. 2.5 ПДР, та буде складений адмінматеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_2 настоював на тому, що буде робити саме так, як йому порадив адвокат, не дивлячись на те, що працівник поліції роз`яснював неправильність його дій. Працівники поліції попередили ОСОБА_2 , що відповідальність за відмову від проходження огляду для визначення стану сп`яніння покладається саме на ОСОБА_2 , а не на адвоката, проте ОСОБА_2 наполягав на тому, що відмовляється від проходження огляду. Поліцейський роз`яснив знову ж таки процедуру, двохгодинне проходження такого огляду, саме у присутності працівника поліції у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_2 відмовився, попросив виписати йому направлення. Працівник поліції повідомив, що буде складений протокол про адміністративне правопорушення. Далі за відеозаписом зафіксовано оформлення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, який був вголос зачитаний ОСОБА_2 та пропонувалось надати письмові пояснення. ОСОБА_2 підписав протокол, виклавши свої письмові пояснення у ньому, отримав його копію та тимчасове посвідчення водія. Працівник поліції зазначив, що дружина ОСОБА_2 напише розписку про зобов`язання не передавати керування йому ( ОСОБА_2 ) транспортного засобу. Також ОСОБА_2 попросив зафіксувати час - 5.25 год., оскільки йому ще потрібно встигнути з`їздити, як йому порадив адвокат (по самозверненню до медзакладу).

Наведені докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, отримані з додержанням процесуальної процедури, об`єктивно узгоджуються між собою, а тому підстав не брати їх до уваги у судді місцевого суду не було.

У суді апеляційної інстанції захисник Шаповалов А.М., підтверджуючи доводи, наведені в апеляційній скарзі, додатково зазначив, що за досліджуваних подій йому дійсно телефонував ОСОБА_2 , радився з ним, що робити та як діяти. Як зазначив захисник, він спочатку порадив ОСОБА_5 поїхати з працівниками поліції до «Соціотерапії», пройти огляд, а потім прямувати на роботу та видавати зброю військовим. Проте ОСОБА_2 повідомив йому, що тоді не встигне видати військовим зброю та заступити у наряд, а тому буде відмовлятися від проходження огляду. Тоді, як вказав захисник, при такій позиції ОСОБА_2 , він порадив йому взяти направлення у працівників поліції для подальшого проходження огляду самостійно протягом двох годин у лікарні «Соціотерапія». ОСОБА_2 у цій телефонній розмові повідомив, що за наказом командира за будь-яких обставин він мав о 6 год. видати зброю 200 особам. Як зазначив захисник, лікарня «Соціотерапія» приймає на огляд осіб, які мають при собі направлення, оформлене працівниками поліції без присутності останніх. ОСОБА_2 самостійно прийняв рішення. Як зазначив захисник, він порадив йому ( ОСОБА_2 ) протягом дня здати аналізи, проте ОСОБА_2 в одній клініці отримав відмову, оскільки приїхав без супроводу працівників поліції та за відсутності направлення і тільки у приватній клініці 19 квітня 2023 року вдалось за самозверненням здати аналізи та отримати довідку. Не заперечує, що такий огляд, проведений у порушення приписів ст. 266 КУпАП, проте у даній ситуації, яка склалася, це був єдиний вихід для отримання будь-якого медичного документа на підтвердження того, що у ОСОБА_2 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги підтримав, наголошуючи та акцентуючи увагу на тому, що зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_2 працівниками поліції відбулась незаконно, оскільки ОСОБА_2 є військовим, за терміновим викликом свого командира, який поступив йому ( ОСОБА_6 ) на телефон, їхав на завдання і, при наявності певних документів, мав право пересуватись містом у комендантську годину. Які саме документи, що дозволяють ОСОБА_2 керувати транспортним засобом у комендантську годину, та які мав при собі ОСОБА_2 та показував працівникам поліції, сказати та надати не зміг, як і не обізнаний, яку саме посаду при проходженні військової служби займає ОСОБА_2 . Зазначив, що у матеріалах справи наявна довідка командира військової частини про те, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі на посаді «матроса» та копія військового квитка, а тому, на переконання захисника, саме ці документи слугували підставою для законного пересування у комендантську годину по місту.

Захисник Ткаченко Я.К., яка приймала участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 28 липня 2023 року також підтримала доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника Шаповалова А.М., та зазначила, що наразі немає ніяких документів, окрім військового квитка та довідки з військової частини, де проходить службу ОСОБА_2 , на підтвердження того, що останній мав право пересуватись по місту на автомобілі під час комендантської години. На підтвердження цього факту сторона захисту намагалась витребувати з військової частини будь-який офіційний документ на підтвердження того, що ОСОБА_2 за досліджуваних подій керував автомобілем у комендантську годину, виконуючи військове завдання, проте керівництво військової частини будь-якої довідки чи іншого документу на підтвердження цього факту не надало. Як зазначила захисник Ткаченко Я.К., ОСОБА_2 не поїхав з працівниками поліції до лікарні «Соціотерапія» для проходження медичного огляду не тому, що не бажав, а тому що в силу виконання своїх службових обов`язків не міг, оскільки о 6 год. мав видати зброю військовослужбовцям.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги щодо обставин досліджуваних подій, повного та всебічного розгляду вказаного провадження, в суді апеляційної інстанції опитаний інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 4 полку № 2 УПП у м. Києві ДПП старший лейтенант поліції Грушецький А.М., який пояснив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 був зупинений за порушення комендантської години. ОСОБА_2 при собі мав військовий квиток. При спілкуванні з ОСОБА_2 виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а тому запропонували пройти огляд у встановленому законом порядку. Крім того, в салоні автомобілі виявили залишки «трави». Як зазначив працівник поліції, після перегляду відеозапису, то він дійсно казав ОСОБА_2 подумати щодо остаточного прийнятого рішення (їхати до лікарні або ні), щоб потім не сталася така ситуація, що по дорозі до лікарні водій відмовиться та буде згаяний час. А тому, як зазначив інспектор поліції, він і запропонував ОСОБА_2 добре подумати та дати чітку та аргументовану відповідь. Не заперечує інспектор поліції і того, що говорив ОСОБА_2 , що знайшло своє підтвердження і дослідженим відеозаписом подій, що роз`яснював ОСОБА_2 процедуру по проходженню медичного огляду, який, всупереч тому, як думав та планував ОСОБА_2 , займе не 5 хв., оскільки треба розраховувати час на дорогу, тривалість самого проходження огляду тощо. Як вказав інспектор поліції Грушецький А.М. у ОСОБА_2 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, у тому числі і тремтіння пальців рук, проте, чи були озвучені безпосередньо ОСОБА_2 виявлені ознаки сказати не може, припускає, що міг і не озвучити. Водночас, інспектор поліції зазначив, що дійсно, відповідно до Протоколу № 13 Ради оборони м. Києва військової адміністрації, якщо людина приймає участь у забезпеченні безпеки території держави, їй надається перепустка на пересування під час комендантської години, проте такої перепустки у ОСОБА_2 не було, і він її не пред`являв. Окрім цього, просить звернути увагу, що під час досліджуваних подій дружина ОСОБА_2 у телефонній розмові повідомляла, що її чоловік їхав «з гульок», відвозив її чи її знайому за якоюсь адресою. Якби ОСОБА_2 дійсно запізнювався на службу, то, на переконання інспектора, він би залишив автомобіль, чи передав його та поїхав на службу, а то його бачив патрульний наряд поліції на районі через деякий час. Інспектор поліції заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника Шаповалова А.М., поданої в інтересах ОСОБА_2 .

Доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 не були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, на увагу не заслуговують, оскільки розуміння вищезазначених вимог закону ОСОБА_2 засвідчив власноручним підписом у протоколі про адміністративне правопорушеннята, окрім цього, скориставшись своїми права власноручно виклав у зазначеному протоколі письмові пояснення (дослівно): «В стані наркотичного або алкогольного сп`яніння не перебуваю. Відмовився, бо не надали направлення до Соціотерапії» (ас. 1). Окрім того, ОСОБА_2 була надана можливість спілкування з адвокатом.

Доводи апелянта щодо безпідставної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження при розгляді справи судом апеляційної інстанції, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. В даному ж випадку, як вбачається з матеріалів справи, дослідженого відеозапису, пояснень інспектора поліції Грушецького А.М., ОСОБА_2 одразу була озвучена причина зупинки, а саме - керування транспортним засобом під час комендантської години. Окремо слід зазначити, що будь-яких доказів на підтвердження оскарження ОСОБА_2 чи в його інтересах захисником дій працівників поліції щодо незаконності зупинки 4 квітня 2023 року матеріали справи не містять, як і не наведено такого в апеляційній скарзі.

Окрім того, посилання в апеляційній скарзі сторони захисту на те, що ОСОБА_2 з 21 вересня 2021 року по теперішній час є військовим частини НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою № 28/66 від 19 квітня 2023 року та військом квитком серії НОМЕР_3 від 15 червня 2022 року, а тому, відповідно до ч. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 липня 2020 року № 573, мав законні підстави пересуватись на автомобілі під час комендантської години є неспроможними, оскільки спростовуються змістом цієї ж частини постанови, на яку посилається сторона захисту, як на доказ невинуватості ОСОБА_2 , відповідно до якої дозволяється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях, де запроваджено комендантську годину, без виданих перепусток особам та рух транспортних засобів Збройних Сил, Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС, які залучаються до здійснення заходів під час запровадження комендантської години, транспортним засобам спеціалізованого призначення, які виконують невідкладне службове завдання, за умови ввімкнення спеціальних світлових сигнальних пристроїв, а також адвокатам, призначеним регіональними центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги для надання безоплатної вторинної правової допомоги затриманим у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, особам, час прибуття до яких припадає на визначений період доби, зокрема на власних транспортних засобах. Під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності. Проте, відповідно до приписів ч. 8 означеної постанови на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

З досліджуваного відеозапису подій вбачається, що будь-який дозвільних документів на перебування у комендантський час ОСОБА_2 працівнику поліції не надавав, не пред`являв та про їх існування навіть не озвучував. Це ж було підтверджено і інспектором поліції Грушецьким А.М. у суді апеляційної інстанції. Захисники Шаповал А.М. та Ткаченко Я.К., які діють в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на положення ч. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 липня 2020 року № 573 та вважаючи, що ОСОБА_2 мав право пересуватись на транспортному засобі по місту у комендантську годину, оскільки був при виконанні службових обов`язків, а тому на нього розповсюджується дія цієї Постанови, будь-яких підтверджуючих документів з цього приводу ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції не надали, а їх твердження з цього питання є лише голослівними.

Більш того, за змістом наведеного нормативного акта дозволяється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях, де запроваджено комендантську годину, без виданих перепусток особам, які залучаються до здійснення заходів під час запровадження комендантської години. Проте, будь-яких даних, що ОСОБА_2 був залучений до здійснення відповідних заходів під час комендантської години, матеріали справи не містять і стороною захисту не надано.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на відеозапису № 470532 відсутній момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , на відеозапису наявні записи щодо зупинки інших водіїв, які не мають відношення до даної адміністративної справи, а тому, як зазначає захисник, фактично невідомо, на якому фрагменті відеозапису можна ідентифікувати особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 462953 від 4 квітня 2023 року, є безпідставними та спростовуються як поясненнями інспектора Грушецького А.М. , так і поясненнями захисника Шаповалова А.М., який в суді апеляційної інстанції підтвердив той факт, що відеозапис стосується обставин зупинки та подальших дій працівників поліції саме за участю ОСОБА_2 , з яким захисник вів телефонну розмову за досліджуваних подій та надавав юридичну консультацію щодо дій ОСОБА_2 у даній ситуації.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги в частині небезперервності відеозапису досліджуваних подій, оскільки обсяг наданого суду відеозапису, на якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та перебіг подій за участі ОСОБА_2 є достатнім для їх оцінки в контексті диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.Які саме обставини досліджуваних подій не зафільмовані працівниками поліції, захисником в апеляційній скарзі не зазначено.

Не ґрунтуються на вимогах закону доводи апеляційної скарги сторони захисту в частині незалучення (відсутності) свідків за досліджуваних обставинах, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності свідків.

Оскільки в даному випадку працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису, то у працівників поліції не було необхідності залучати свідків.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції вважає слушним зазначити наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, процедура огляду на стан сп`яніння, в ході якої ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у лікаря-нарколога, фіксувалася за допомогою спеціального технічного засобу - нагрудної камери співробітника поліції, з огляду на що, як зазначалось вище, присутність двох свідків під час фіксування відмови не була обов`язковою.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що при вирішенні питання щодо участі свідків слід керуватися як нормами ст. 266 КУпАП, так і нормами Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського у разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто, наявність свідків обумовлюється необхідністю забезпечити об`єктивну та правдиву фіксацію певного юридично-значимого факту, якщо в майбутньому виникне потреба його перевірити, зокрема, з пояснень незацікавлених осіб.

Статтею 251 КУпАП серед доказів, які можуть бути використані при розгляді справи, окрім пояснень свідків, визначено показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тобто, вказані докази є рівнозначними.

Законом № 1231-ІХ від 16 лютого 2021 року внесено зміни до КУпАП щодо проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів, у тому числі, й до ч. 2 ст. 266 КУпАП. Згідно з положеннями частини 2 статті 266 КУпАП в редакції Закону України від 16 лютого 2021 року огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, результати відеофіксації забезпечують можливість наочно впевнитись в обставинах справи, відеозапис є об`єктивним доказом, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, а тому такий доказ є належним та допустимим.

Дані відеофіксації, оглянуті під час апеляційного розгляду, підтверджують вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння та висловлену відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, складання протоколу про адмінправопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і обставини, зафіксовані на відеозаписі, повністю відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника на порушення працівників поліції вимог ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з огляду на те, що поліцейський не запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці, є непереконливим та не ґрунтуються на вимогах закону.

Виходячи з того, що у водія ОСОБА_2 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, визначені в пункті 4 розділу I Інструкції, про що прямо зазначено в протоколі, огляд на стан наркотичного сп`яніння у будь-якому випадку підлягав проведенню виключно в закладі охорони здоров`я відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, проте ОСОБА_2 відмовився від такого огляду, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що у ОСОБА_2 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було ознак наркотичного сп`яніння та останній не перебував у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується довідкою ТОВ «Оскар Медікал» про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин за № 7079, відповідно до якої у ОСОБА_2 відсутні психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання для виконання робіт, на увагу не заслуговують, оскільки зазначений медичний заклад, відповідно до Наказу № 1160 від 7 вересня 2021 року Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації, не наділений повноваженнями на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того слід зазначити, що відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення і він притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання сторони захисту на те, що у ОСОБА_2 координація рухів порушена не була, а про неприродну блідість обличчя та зіниці, що погано реагують на світло, поліцейський вказав лише у протоколі, і увагу водія на наявність таких ознак не звертав, що, на переконання сторони захисту, свідчить про відсутність підстав у працівників поліції для початку провадження у справі про адміністративне правопорушення, на увагу не заслуговують, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, визначення ознак сп`яніння віднесено до виключної компетенції працівників поліції уповноваженого підрозділу Національної поліції України.

Таким чином, висновки місцевого суду у постанові від 20 червня 2023 року про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому підстави для скасування судового рішення і закриття провадження у справі згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить апелянт, відсутні.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП.

Перевіривши усі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 253, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника Шаповалова А.М. до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Шаповалова Андрія Миколайовича - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А.Васильєва