Справа № 487/293/23
Провадження № 3/487/387/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання: Уманського І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

РНОКПП: НОМЕР_1

за ч.1 ст.130 КпроАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААБ №327592 від 10.09.2022 року, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Daihatsu Sirion», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в районі будинку 17-а по вул.Озерній у м. Миколаєві з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КпроАП України, як порушення вимог п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину в порушенні ПДР України не визнав, в подальшому до судового засідання не з`явився, надав заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, та відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КпроАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.5 ПДР України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КпроАП України встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до положень ст.266 ч.ч.1-3 КпроАП України - особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Далі Інструкція) визначена форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З переглянутого судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 було зупинено працівниками патрульної поліції 10.09.2022 року о 11-33 год.

В подальшому, в порушення вимог ст.266 ч.ч.1-3 КпроАП України, працівники поліції належним чином не дотримувались процедури проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння, зокрема в зазначений в протоколі час, чітко не повідомили ОСОБА_1 , про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, в повному обсязі не повідомили про порядок проведення процедури огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння та не роз`яснили його права.

Відеозаписом не зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Натомість, зафіксовано, що під час час тривалого спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 декілька разів зазначав працівникам поліції, що згоден пройти огляд, що було залишено поза їх увагою.

Крім того, з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 фактично не було вручено чи повідомлено про складення відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння в якому конкретно зазначено заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані водія, точний час видачі направлення, тощо (додаток 1 Інструкції).

Вказане направлення міститься в матеріалах доданих до протоколу, проте відомості про його вручення водію на місці зупинки в матеріалах справи вістуні.

Також, під час дослідження відеозапису з нагрудної камери працівника поліції не знайшли підтвердження відомості зазначені в протоколі серії ААБ №327592 щодо відмови ОСОБА_1 від отримання його копії.

Більш того, з долученого до матеріалів адміністративної справи та переглянутого судом відеозапису, взагалі не вбачається, що протокол серії ААБ №327592 від 10.09.2022 року був складений в присутності ОСОБА_1 , а він в свою чергу відмовлявся від отримання його копії.

Таким чином матеріали справи не містять допустимих доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 в зазначені в протоколі час та місці, в передбаченому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом медичному закладі.

В свою чергу, сам по собі, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №327592 від 10.09.2022 року не може бути визнано достатнім доказом по даній справі в розумінні статті 251 КпроАП України, оскільки обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За положеннями ст.7 ч.ч.1, 2 КпроАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпроАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п.п.2.5 ПДР України, суд приходить до висновку, щодо відсутності у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпроАП України, а за такого провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 284 ч.1 п.3 КпроАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпроАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О. Притуляк