КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/3433/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шевцової О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Шевцова О.В. 22.05.2023 року подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову судді скасувати, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.212-3 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також апелянтом подано клопотання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що постанова Печерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року була розміщена в ЄРСР лише 04.04.2023 року та оприлюднена 05.04.2023 року. В судовому засіданні 21 грудня 2022 року ОСОБА_1 не був присутній, копія прийнятого судом рішення йому не вручалась та не надсилалась, ознайомитись із оскаржуваною постановою ОСОБА_1 зміг з ЄРСР лише 14.04.2023 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Шевцової О.В. на підтримку поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 діб з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляла клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП. та передано його для розгляду до суду.

На адресу Держаного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», де ОСОБА_1 обіймав посаду виконуючого обов`язки генерального директора, судом направлялася повістка про виклик, яка була вручена представнику установи за довіреністю, проте в судове засідання у визначену дату ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, в зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення була розглянута у його відсутності.

В суді апеляційної інстанції захисник Шевцова О.В. підтримала доводи поданого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, при цьому повідомила, що ОСОБА_1 було відомо про час та місце розгляду судом першої інстанції протоколу, складеного відносно нього, та про прийняте судом рішення. Разом з цим, ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно звернутись із апеляційною скаргою через те, що він не отримував копії оскаржуваної постанови та йому не були відомі мотиви прийнятого судом рішення.

Колегія суддів при вирішенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження враховує сталу практику ЄСПЛ, відповідно до якої вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 3.04.2008 р. заява №3236/03).

На переконання суду апеляційної інстанції, доводи захисника Шевцової О.В. про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 , дізнавшись про результат прийнятого судом рішення, мав можливість в значно коротші терміни отримати копію судового рішення та звернутись із апеляційною скаргою в межах строку на апеляційне оскарження.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відмовляє захиснику Шевцовій О.В. у поновленні строку на апеляційне оскарження. З цих підстав апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шевцової О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз