Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3743/23
Провадження №: 3/332/2094/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Ретинська Ю.І., розглянувши матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №047254 та ААД №047255від 22.06.2023, 13.06.2023 о 12:00 год. в ми. Запоріжжя, біля буд. № 53 по вул. О.Невського, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не переконався в безпеці, внаслідок чого допустив наїзд на огородження будинку №53 по вул. О. Невського. В результаті ДТП автомобіль та огородження механічно пошкоджено, завдано матеріальні збитки, травмованих немає. Місце пригоди залишив, за що передбачена відповідальність за ст.124, ст.122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав частково, щиро розкаявся, суду пояснив, що під час керування транспортним засобом йому стало погано, оскільки піднявся цукор в крові, внаслідок чого скоїв наїзд на огорожу. Після ДТП, він вийшов з автомобілю. В цей час власник будинку, ОСОБА_2 теж вийшов, вони поспілкувалися, оскільки при огляді паркану пошкоджень не побачили, вирішили не викликати співпрацівників поліції. Після чого він поїхав. Згодом, власник будинку виявив пошкодження та викликав працівників поліції, після чого відносно нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення. Умислу на вчинення правопорушення не було, як і залишати місце пригоди, тому просив закрити справу за малозначністю вчиненого. Також зазначив, що потерпілий ОСОБА_2 претензій матеріального характеру до нього не має, оскільки він відшкодував йому завдані збитки.

У судове засідання ОСОБА_2 не зявився, через канцелярію суду надав заяву, якою підтвердив, що спочатку намірів викликати працівників поліції у нього не було, оскільки пошкоджень огорожі будинку не помітив. Оскільки контактів винуватець ДТП не залишив, після виявленні ним механічних пошкоджень огорожі, вирішив викликати працівників поліції для встановлення винної особи. Станом на сьогоднішній день, претензій матеріального характеру до ОСОБА_1 не має, оскільки він відшкодував завданні збитки повністю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 125 КУпАП визначена відповідальність за Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується: поясненнями особи, яка притягається дол. адміністративної відповідальності; протоколом про адміністративне правопорушення від 22.06.2023, серії ААД №047254; рапортом від 16.06.2023; доповідною запискою; схемою місця ДТП; рапортом від 13.06.2023; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 22.06.2023.

Щодо адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд зазначає наступне.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Причетні до дорожньо-транспортної пригоди особи зобов`язані залишатися на місці пригоди. Під час з`ясування причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди важливою обставиною є розташування транспортних засобів і предметів на місці ДТП. Тому, для того щоб об`єктивно виявити винних у виникненні ДТП, Правилами дорожнього руху забороняється переміщення транспортних засобів і предметів, а також зміна їх розташування в межах транспортного засобу або місця ДТП.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до пункту 2.10 А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини. Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 047255 від 22.06.2023, 13.06.2023 о 12:00 год. в м. Запоріжжя, біля буд. №53 по вул. О. Невського, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , ставши учасником ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 А ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

З пояснень ОСОБА_1 слідує, що обставини щодо залишення місця ДТП не визнає, та вказує, що після ДТП, він вийшов з автомобілю. В цей час власник будинку, ОСОБА_2 теж вийшов, вони поспілкувалися, оскільки при огляді паркану пошкоджень не побачили, вирішили не викликати співпрацівників поліції. Після чого він поїхав. Згодом, власник будинку виявив пошкодження та викликав працівників поліції, після чого відносно нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення. Він не мав умислу залишати місце ДТП. Матеріальні збитки відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_2 у заяві від 31.07.2023 підтвердив вказані пояснення.

Оцінюючи вказані докази, суддя вважає, що заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про відсутність складу адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б указували на вчинення ним дій, зазначених у диспозиції ст. 122-4 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_1 жодними доказами наявними в матеріалах провадження не спростовані, а навпаки потерпілий ОСОБА_2 підтвердив вказані пояснення.

Для того, щоб особу притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Судом встановлено, що поліцейським не зібрано жодних належних, достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували наявність умислу у ОСОБА_1 на залишення місця ДТП, а отже і суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що особа, яка притягається до адміністративно відповідальності, не повинна доводи свою невинуватість, а навпаки її вину у вчиненні правопорушення повинен довести орган, який виявляє правопорушення та складає відносно неї протокол, як того передбачає ч. 2 ст. 251 КУпАП, і суд, розглядаючи матеріали справи на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, повинен прийти до висновку про винність особи поза розумним сумнівом.

На підставі викладених обставин винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не доведена.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

У зв`язку з вище викладеним, проаналізувавши характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та обставини його вчинення, враховуючи особу правопорушника, ступінь її вини, приймаючи до уваги, що він вину визнає, щиро розкаявся, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за малозначністю і оголосити йому усне зауваження, оскільки діяння, вчинені ним, хоч і містили в собі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП , але внаслідок всіх конкретних обставин вони не відповідали тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.

Згідно із ч. 3 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 124, КупАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, за ст. 122-4 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, та оголосити усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.І. Ретинська