П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., за участю представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Конопіхіна А.В., представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Калинич О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 02.10.2023 року серії ВАВ № 940770, 29.09.2023 року приблизно о 09 год. 30 хв. в АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме словесно ображав та погрожував фізичною розправою, чим порушив Терміново заборонний припис серії АА № 115159 від 20.09.2023 року. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

07.12.2023 року через канцелярію суду від представника потерпілої адвоката Калинич О.І. надійшли письмові пояснення з додатками, в яких зазначає, що 05.10.2023 року Ужгородським міськрайонним судом по справі 308/17010/23 винесено рішення, яким видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 строком на 6 (шість) місяців, яким визначено такі заходи тимчасового обмеження: заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_3 та її малолітнього сина; заборонити ОСОБА_1 наближатися ближче ніж на 50 метрів до місць фактичного проживання (перебування), інших місць частого відвідування ОСОБА_3 та її малолітнього сина; заборонити ОСОБА_1 особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 та її малолітнього сина, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Однак, як зазначено в поясненнях, зважаючи на ухвалене рішення, ОСОБА_1 продовжує порушувати обмежувальний припис, а саме: продовжує листування через смс та через третіх осіб на адресу потерпілої ОСОБА_2 , на підтвердження чого долучила копії скриншот з телефону ОСОБА_4 .. Також через порушування обмежувального припису ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зверталася із заявою до поліції 10.10.2023 рок та 30.11.2023 року, про що в підтвердження долучає талон повідомлення єдиного обліку №19/64.

З цього слідує, що ОСОБА_4 продовжує вчиняти домашнє психологічне насильство, чим завдає шкоду психічному здоров`ю потерпілої та її народженому сину, а також є переляканою та переживає за своє життя та життя своєї дитини, у зв`язку з чим, у письмових поясненнях адвокат Калинич О.І. просить притягнути ОСОБА_4 до відповідальності, а саме застосувати до ОСОБА_4 адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, як це передбачено Стаття 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

13.12.2023 року через канцелярію суду від гр. ОСОБА_1 надійшла заява, в якій фактично викладені пояснення щодо обставин справи, які зводяться до того, що ОСОБА_1 ставить під сумнів надані, як доказ вчинення ним правопорушення, витяги (скріншоти) з мобільного телефону ОСОБА_4 , зокрема, нібито отриманих повідомлень від ОСОБА_1 після виданого судом обмежувального припису, оскільки такі не містять дати, коли саме такі повідомлення були отримані. Також вказує, що скріншоти зроблені з різних пристроїв, що також на думку ОСОБА_1 , ставить під сумнів їх достовірність. У зв`язку з чим, просить не брати до уваги як доказ вказані скріншоти та усні і письмові заяви ОСОБА_2 у даній справі.

У судовому засіданні адвокат Конопіхін А.В. підтримав письмову заяву ОСОБА_1 від 13.12.2023 року, а також заявив клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зокрема зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме складений після спливу двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а також вказує, що до протоколу не долучено жодних доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Не конкретизовано, як саме ОСОБА_1 погрожує ОСОБА_2 , про що остання зазначає у своїх поясненнях від 29.09.2023 року. До матеріалів долучено заяву ОСОБА_2 , в якій остання вказує, що ОСОБА_1 надсилає повідомлення в месенджер, проте доказів до заяви не долучено, не вказано навіть якого змісту були повідомлення. Крім того зазначив, що долучені адвокатом Калинич О.І. докази, зокрема: рішення суду від 05.10.2023 року, талон-повідомлення від 30.11.2023 року, скріншоти від 26.10.2023 року, звернення від 10.10.2023 року, скріншоти від 30.09.2023 року та 28.11.2023 року, два аркуші невідомого походження, не можуть бути взяті до уваги, так як такі створені після 29.09.2023 року та відображають події, які відбулися в проміжку часу після подій зазначених в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення.

Представник потерпілої адвокат Калинич О.І. у судовому засіданні підтримала письмові пояснення від 07.12.2023 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Згідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачена ст. 173-2 КУпАП не відноситься до категорії справ, при розгляді якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Враховуючи викладене вище , суд вважає можливим проводити судовий розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП,суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення застосовується презумпція невинуватості, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року), а відтак, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 29.09.2023 року приблизно о 09 год. 30 хв. в АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме словесно ображав та погрожував фізичною розправою, чим порушив Терміново заборонний припис серії АА № 115159 від 20.09.2023 року.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачає наявність декількох альтернативних дій, а саме: вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; невиконання термінового заборонного припису; неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого термінового заборонного припису.

При цьому, інспектором поліції Данко Б. у фабулі протоколу від 02.10.2023р. складеного відносно ОСОБА_1 вказані обидві альтернативні ознаки об`єктивної сторони складу даного правопорушення за ст.13- 2 КУпАП.

Разом з цим, слід констатувати, що при встановленні фактичних обставин та складанні протоколу, особою, яка його склала, не з`ясовано проживають ОСОБА_1 з ОСОБА_2 спільно та чи є подружжям, чи в результаті словесних образ та погроз фізичною розправою було вчинено відосно ОСОБА_2 домашнє насильство, якого виду, характеру та яка мета домашнього насильства, якої шкоди завдано (і чи завдано) фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Вказані обставини мають важливе значення для встановлення наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, однак, протокол даних відомостей не містить.

Окрім цього, щодо доведеності та наявності у діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, яке полягає у порушення термінового заборонного припису суддею встановлено наступне.

Так, 20.09.2023 року відносно гр. ОСОБА_1 складено термінови заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 115159, згідно якого відносно останнього застосовані наступні заходи: заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої ОСОБА_2 ; заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_2 ..

До протоколу про адміністративне правопорушення, на підтвердження вини ОСОБА_1 також були долучені: рапорт працівника поліції від 02.10.2023 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 29.09.2023 року та ОСОБА_1 від 02.10.2023 року, а також заява ОСОБА_2 до правоохоронних органів про необхідність прийняття мір щодо ОСОБА_1 , через вчинення ним протиправних дій.

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 29.09.2023 року, остання зазначила, що її співмешканець гр. ОСОБА_1 погрожує їй фізичною розправою та здійснює психологічний тиск і порушує ТЗМ (терміновий заборонний припис).

Разом з цим, ні у поясненнях ОСОБА_2 , ні в її заяві до правоохоронних органів, ані в протоколі про адміністративне правопорушення від 02.10.2023року не зазначено , де та коли саме громадянином ОСОБА_1 були вчинені такі дії.

Натомість, у свої письмових поясненнях гр. ОСОБА_1 від 02.10.2023 року зазначив, що на сьогоднішній день жодним чином не здійснював ніяких агресивних дій стосовно ОСОБА_2 ..

При цьому, інспектором поліції Данко Б. , який складав адміністративні матеріали, окрім, як пояснень самої потерпілої, в порушення вимог абзацу другого ст. 251 КУпАП, не здобуто жодних належних доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 та доведення його вини у вчиненні даного правопорушення.

Суддя критично оцінює та не може прийняти до уваги долучені до матеріалів справи представником потерпілої адвокатом Калинич О.І. копії скриншотів із мобільного телефону на підтвердження вини ОСОБА_1 , оскільки із таких неможливо встановити, хто саме та коли саме надсилав повідомлення, а також в таких не відображено номера телефону з якого надходили такі повідомлення, що позбавляє суд можливості встановити , що номер мобільного телефону належить саме абоненту ОСОБА_1 .

Наявність напису на долучених копіях скріншотів імені абонента «Andrey» , не є доказом , який підтвержує , що номер мобільного телефону належить саме ОСОБА_1 т вказані повідомлення надходили саме від останнього.

Також суддею не може бути прийнято до уваги долучена копія рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2023 року про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_1 , оскільки, події викладені у зазначеному вищ рішенні суду мали місце саме 20.09.2023 року, а датою вчинення даного правопорушення у протоколі зазначено вже 29.09.2023 року.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги, що гр. ОСОБА_1 повністю заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, працівником поліції Данко Б. при складанні протоколу від 02.10.2023року не було вжито всіх необхідних заходів щодо збирання доказів, не було враховано пояснень ОСОБА_1 , не з`ясовано наявність чи відсутність свідків правопорушення та відомості зазначені у протоколі ґрунтуються виключно на поясненнях потерпілої ОСОБА_2 ..

Поряд з цим, згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен перевірити правильність складання протоколу та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ч. 2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, в порушення вказаних вище вимог ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №940770 було складено 02 жовтня 2023 року щодо подій які мали місце 29 вересня 2023 року.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the United Kingdom ), п.161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись , як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

Таким чином, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, належним чином оцінивши зібрані докази, суддя прийшов до висновку про те, що вина ОСОБА_1 та наявність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеноговище, суддя прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст.251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.173-2 КУпАП на підставі п. 1 ст.247 КУпАП , у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул