Справа № 358/1120/23 Провадження № 3/358/650/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., за участю особи, у відношенні якої складений адміністративний протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Богуслав, Київської області, місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючої, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 01.12.2001 року Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , якій роз`яснені права та обов`язки передбачені ст.268 КУпАП, -

- за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 072385 від 25 липня 2023 року вбачається, що 18 липня 2023 року о 12 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображала її грубою нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, чим завдала шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинила правопорушення , передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що проживає в одній квартирі із своєю матір`ю ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Донька ОСОБА_3 має захворювання на сахарний діабет, потребує догляду та лікування, спокійної обстановки в сім`ї, а її мати ОСОБА_2 постійно провокує та влаштовує сварки в сім`ї. Так, 18 липня 2023 року вона, ОСОБА_1 сварилася із матір`ю, оскільки та безпричинно чіплялася до доньки, доводила її до плачу та нервового стану. Зазначила, що нецензурною лайкою не виражалася та не погрожувала фізичною розправою матері, тому вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, надала суду талони повідомлення єдиного обліку за № 2305 від 25.07.2023 та за № 2306 від 25.07.2023 про те, що вона зверталася на лінію 102 із заявами на неправомірні дії своєї матері, але звернення залишилися без реагування. Усі непорозуміння у них із матір`ю виникають на ґрунті того, що мати нещодавно самовільно виписала її з донькою із даної квартири. Ніякого умислу на завдання потерпілій психічної чи фізичної шкоди у неї не було.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наданих в суді пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.

Відповідно до п.3 ч.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству № 2229-VIII від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд звертає увагу, що вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, визначеними у ст.ст. 269, 272 КУпАП, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст.256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , мова оригіналу «вчинила домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображала її грубою нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, чим завдала шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю».

В той же час з пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності встановлено, що між матір`ю та дочкою на ґрунті побутових відносин, виникла сварка, яка пов`язана із житловими правовідносинами. Доказів, що ОСОБА_1 заподіяла шкоду потерпілій шляхом порушення її прав і свобод, матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між матір' ю та дочкою конфлікту на побутовому ґрунті не може свідчити про вчинення ОСОБА_1 психологічного чи фізичного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом», а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 276-280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя К. С. Романенко