Справа №583/1113/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 33/816/441/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участі секретаря cудового засідання - Дейниченко О.М., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Коваленко О.І., потерпілого ОСОБА_2 , його представника адвоката Кудіна О.М., потерпілого ОСОБА_3 , його представника адвоката Білери П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Коваленка О.І. на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. за те, що вона, 10 березня 2023 року о 20 год. 10 хв. в м. Охтирка по вул. Незалежності, 21, керуючи автомобілем марки Тоуоta FJ Cruser д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 12.1, 13.1 ПДР, не вибрала безпечної швидкості та не дотрималась дистанції, допустила зіткнення з автомобілем ВАЗ 21101 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в поточному напрямку та виконував маневр розвороту ліворуч та з подальшим наїздом на припаркований автомобіль Ореl д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_3 , який в подальшому здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка рухалася по тротуару, внаслідок чого пішохід отримала тілесні ушкодження легкого ступеня, автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а їх власники понесли матеріальні збитки. Такими діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник Коваленко О.І., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2023 року, постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на те, що дійсно, 10 березня 2023 року близько 20 год. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом по вул. Незалежності, 21, в сторону площі Свободи. Швидкість її автомобіля становила 50 км/год. Попереду ОСОБА_1 по тій же смузі рухався інший автомобіль, і його швидкість була приблизно однаковою. У якийсь момент, ОСОБА_1 помітила, що на автомобілі, який їхав попереду, загорілися сигнали стоп, а в даному місці дороги була організована парковка автомобілів таким чином, що з права по відношенню до її напрямку руху, під кутом до дороги, були припарковані легкові транспортні засоби таким чином, що вони займали приблизно 4 м ширини проїзної частини. На зустрічній смузі, біля бардюрного каменю теж паркувались автомобілі, але вони паркувались вздовж проїзної частини займаючи приблизно 2 м дороги, і це вбачається з відеозапису. Таким чином, ширина дороги яка використовувалась для проїзду зустрічних транспортних засобів становила приблизно 10 м і використовувалась пропорційно для кожного напрямку. Коли автомобіль, що рухався попереду почав зменшувати швидкість до мінімальної, скоріш за все намагаючись припаркуватись, а зустрічні транспортні засоби вже проїхали, ОСОБА_1 вирішила зміститись ближче до середини смуги свого напрямку, щоб випередити автомобіль попереду, увімкнула вказівник пороту та, перестроюючись, помітила автомобіль ВАЗ-2110, який, на цей час, рухався з мінімальною швидкістю вздовж дороги біля припаркованих під кутом автомобілів, десь приблизно на відстані 20-30 см від них, і вказівників повороту не включав. Тому, ОСОБА_1 продовжила рух біля умовного центру дороги, після цього несподівано помітила вмикання лівого пороту на автомобілі ВАЗ-2110 з одночасним виконанням маневру вліво. Виявивши такі дії водія автомобіля ВАЗ-2110, ОСОБА_1 застосувала гальмування та повернула кермо вправо, намагаючись уникнути зіткнення, однак, цього не вдалось. До зіткнення ОСОБА_1 гальмувала приблизно 8-10 метрів і не пам`ятає, чи гальмувала після зіткнення, бо відбувся удар, а потім ще один.

Апелянт вказує, що згідно схеми ДТП, пояснень водія ВАЗ-21110 ОСОБА_2 , автомобіль, яким керувала ОСОБА_1 , вдарився в ліве заднє колесо його автомобіля, бо передня частина вказаного автомобіля була на цей час під кутом з заїздом на ту смугу, по якій рухалась остання до зміни напрямку. ОСОБА_1 стверджує, що з моменту початку зміни напрямку автомобіля ВАЗ-2110 до зіткнення пройшло не більше 2 секунд, що також підтверджується наданими працівниками поліції відеоматеріалів. Тобто, в тій дорожній ситуації , яка склалася, ОСОБА_1 не мала можливості попередити зіткнення, бо водій автомобіля ВАЗ-2110 постави її у безвихідне становище і саме він порушив вимоги п. 10.1, 10.4,10.6 ПДР, а остання правил не порушувала, тому що у неї не було ніяких перешкод для випередження автомобіля ВАЗ-2110 аж до тих пір, поки його водій ОСОБА_2 не став змінювати напрямок ліворуч, і дії ОСОБА_1 жодним чином не впливали на виникнення ДТП.

Однак, як зазначає апелянт, приймаючі оскаржуване рішення, суддя виходив з того, що вина ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідків, зокрема водія ВАЗ-2110 ОСОБА_2 , його дружини ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_3 та відеоматеріалами. При цьому, свідок ОСОБА_3 пояснив, що залишив своє авто Ореl на парковці біля магазину, момент удару не бачив. Коли вийшов з магазину побачив наслідки ДТП та своє пошкоджене авто. Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вони разом з ОСОБА_2 виїхали на авто ВАЗ-2110 з парковки біля магазину АТБ, зупинилися на своїй смузі, ввімкнули показник повороту, бо були зустрічні автомобілі, потім був удар і автомобіль відкинуло. Свідок ОСОБА_2 в суді пояснив, що заднім ходом виїхав з парковки біля АТБ, проїхав 15-20 метрів зі швидкістю 5 км/год, ввімкнув лівий поворот, стояв ближче до середини дороги, пропускав зустрічний автомобіль, в дзеркало заднього виду побачив фари іншого автомобіля, який повертав праворуч на парковку, збирався здійснити маневр розвороту ліворуч, однак відчув удар в задню ліву частину, від якого його автомобіль розвернуло та викинуло на зустрічну смугу.

Проте, пояснення водія ВАЗ-2110 ОСОБА_2 , та його дружини ОСОБА_5 спростовуються відеоматеріалами наданими працівниками поліції, з якого чітко вбачається, що водій ВАЗ-2110 не перестроювався в крайню ліву смугу, не проїздив 15 метрів, як він зазначив в поясненнях під час судового засідання, не чекав в крайній лівій смузі поки проїде зустрічний транспорт, тому що зустрічного транспорту не було. Останнє авто, яке рухалося в зустрічному напрямку, порівнялося з ВАЗ- 2110 в момент виїзду з паркомісця за 7 сек. до зіткнення, а оцінюючи докази по справі, суддя вказаний відеоматеріал жодним чином не врахував.

Позиція судді обгрунтовується тим, що автомобіль ВАЗ-2110, який находився попереду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на одній смузі руху, не мав надавати перевагу автомобілю, що рухався позаду і саме остання, виконуючи приписи п. 13.1 ПДР, мала дотримуватися належної дистанції, у разі коли автомобіль, який їде попереду, зменшив швидкість чи зупинився. Однак, те, що два автомобіля рухалися в одній смузі руху, спростовується відеоматеріалами, схемою ДТП та поясненнями самого ОСОБА_2 , що удар прийшовся в ліву задню частину автомобіля ВАЗ-2110. При характері такого пошкодження неможливо стверджувати, що автомобілі рухались в одній смузі, якщо б це було так, то удар прийшовся б у задню частині автомобіля, а в не у задню бокову.

Таким чином, апелянт вважає, що матеріали даної адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим постанова судді підлягає скасуванню, а вказане провадження закриттю.

Заслухавши пояснення захисника Коваленко О.І., який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також, їх захисників адвокатів Білеру П.П. та Кудіна О.М., які вважали рішення судді законним та обґрунтованим, просили залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали даної справи та дослідивши висновок автотехнічної експертизи №62, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови, суддею суду першої інстанції вищезазначені вимоги було дотримано у повному обсязі і на спростування доводів апелянта про те, що у даній справі відсутні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки остання не порушувала п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, зазначає наступне.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 заперечувала ті обставини, що саме вона порушила ПДР, внаслідок чого сталося ДТП за участі її та потерпілих автомобілів.

При цьому, ОСОБА_1 зазначала, що 10 березня 2023 року, близько 8 години вечора, вона керувала транспортним засобом Toyota FJ д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Незалежності, 21 в бік площі Соборної зі швидкістю 50 км/год. В автомобілі знаходився її чоловік ОСОБА_6 та його товариш. Під`їжджаючи до магазину АТБ вона побачила, що з парковки виїжджає заднім ходом транспортний засіб, який після виїзду з паркомісця зупинився. З метою дотримання безпечної дистанції вона прийняла вліво. Під`їхавши ближче до авто, за 2 сек. до зіткнення, цей автомобіль, зненацька, почав рух для розвороту.

ОСОБА_1 вважала, що в причинному зв`язку з ДТП є порушення вимог п. 10.1 ПДР водієм ВАЗ 2110, так як він мав подивитися у дзеркало заднього виду і надати перевагу в русі автомобілю, що рухався позаду. При цьому, вказувала, що обрана нею швидкість руху була дозволена, автомобіль, що був попереду, не рухався, не перебував у тій самій смузі, що її автомобіль, а тому вимога про дотримання безпечної дистанції до неї не застосовується.

При цьому, ОСОБА_1 посилалась на відеоматеріал з камери відеоспостереження, яким підтверджується що на парковці в напрямку площі Соборної перебуває три автомобілі зліва від ВАЗ 2110 та два авто справа. О 20:17:03 з парковки починає виїжджати транспортний засіб, маневр виїзду закінчив біля 20:17:13, зустрічний транспортний засіб порівнявся з ВАЗ 2110 (авто, що виїжджало з парковки) о 20:17:11. О 20:17:18 відбувається зіткнення Toyota FJ з ВАЗ 2110 в ліве заднє колесо ВАЗ 2110 в смузі попутного напрямку Toyota FJ. О 20.17:19-20:17:20 Toyota FJ вдаряється в другий (від місця стоянки ВАЗ 2110 на парковці) припаркований транспортний засіб Opel.

У своїх поясненнях, потерпілий ОСОБА_2 водій ВАЗ 2110, зазначав про те, що заднім ходом виїхав з парковки біля магазину «АТБ», проїхав 15-20 м зі швидкістю близько 5 км/год, ввімкнув лівий поворот, стояв ближче до середини дороги, пропускав зустрічний автомобіль, в дзеркало заднього виду побачив фари іншого автомобіля, який повертав праворуч на парковку, збирався здійснити маневр розвороту ліворуч, однак відчув удар в задню ліву частину автомобіля, від якого автомобіль розвернуло та викинуло на зустрічну смугу, розвернувши на 180 градусів. Через кілька хвилин він вийшов зі свого автомобіля, з іншого автомобіля наближався чоловік, який, на його думку, мав ознаки сп`яніння, став кричати, тоді він і викликав працівників поліції.

Інший потерпілий, ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що йому належить автомобіль Opel, який він залишив на парковці біля магазину «АТБ» та був відсутній не більше 10 хвилин. Коли він вийшов з магазину, побачив людей, помітив, що його автомобіль стояв не в тому місці, де він його залишив, а змістившись на клумбу, також, побачив автомобіль ВАЗ 2110 та скло. Внаслідок зіткнення, в його автомобілі була пошкоджена фара, багажник, дверцята правої сторони, бампер по лівій стороні, відбулась деформація правого заднього крила, була суттєва вм`ятина на капоті.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надала пояснення про те, що разом з ОСОБА_2 10 березня 2023 року, приблизно о 20 год.10 хв. виїхали з парковки біла магазину «АТБ», зупинилися на своїй смузі руху, останній ввімкнув показчик повороту, бо були зустрічні автомобілі, потім вона відчула удар. Автомобіль відкинуло, розвернуло на 180 градусів, з її боку двері були заблоковані, вона виходила з автомобіля через водійські двері. Автомобіль Toyota був на тій же смузі руху, що і їх автомобіль ВАЗ 2110.

Незважаючи на такі пояснення ОСОБА_1 , суддя дійшов висновку про наявність саме в її діях порушень п. 12.1, 13.1 ПДР, що стало причиною вказаного ДТП.

Так, п. 12.1 ПДР визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№316451 від 10 березня 2023 року, доданої до нього схеми, яку підписали усі учасники події без будь-яких заперечень щодо її складання, відеозапису з камери відеоспостереження, а також, поясненням ОСОБА_1 , потерпілих та свідка, суддя дійшов висновку, що посилання останньої на те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди є порушення водієм автомобіля ВАЗ 2110 ОСОБА_2 п. 10.1 ПДР, яким встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасником руху, нічим не підтверджено, оскільки її автомобіль не створював перешкоди для виїзду з парковки автомобіля потерпілого, при тому, що сама ОСОБА_1 не заперечувала тієї обставини, що автомобіль ВАЗ 2110 вже був на смузі її руху, коли її автомобіль наближався до нього.

При цьому, твердження ОСОБА_1 з приводу того, що автомобіль ВАЗ 2110, який знаходився попереду її автомобіля на одній смузі руху, перед здійсненням маневру повороту ліворуч мав надати перевагу в русі її автомобілю, було визнано суддею такими що не ґрунтуються на приписах Правил дорожнього руху, за наявності того, що водій автомобіля, який рухається за іншим автомобілем, виконуючи приписи п. 13.1 ПДР, має дотримуватися належної дистанції та в разі, коли автомобіль, який їде попереду, зменшив швидкість чи зупинився, відповідно, зменшити швидкість чи зупинитися з метою недопущення створення зіткнення, тобто виконати приписи п. 1.5 ПДР.

З такими висновками судді суду першої інстанції апеляційний суд погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів їх правильність та обґрунтованість жодних підстав не вбачає.

Що стосується доводів апелянта про помилковість вказаних висновків, то на їх підтвердження матеріали даної справи доказів не містять, крім того, апеляційний суд зауважує, що вони є аналогічними письмовим запереченням ОСОБА_1 щодо наявності в її діях ознак вказаного адміністративного правопорушення та доводам клопотання щодо закриття провадження у справі, які були предметом розгляду судді суду першої інстанції, та яким була надана належна правова оцінка, про відсутність підстав для задоволення таких вимог.

Крім того, під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_1 адвокат Коваленко О.І. свою позицію, викладену в апеляційній скарзі щодо наявності саме в діях ОСОБА_2 порушень п. 10.1,10.4, 10.6 ПДР підтримав та посилався на експертизу №62, яку було проведено у даній справі.

На задоволення вказаного клопотання апелянта, в судовому засіданні апеляційного суду було досліджено висновок автотехнічної експертизи від 15 травня 2023 року №62, складений експертом Кирієнко В.Г.

Так, у своєму висновку експерт щодо дій ОСОБА_1 зазначив про те, що водій автомобіля Toyota повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР, у даній дорожній ситуації не мала технічної можливості попередити зіткнення та що в її діях не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням ДТП. Щодо дій водія ВАЗ 2110 ОСОБА_2 , експерт зазначив, що останній повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1,10.4 ПДР, мав технічну можливість попередити виникнення ДТП і в його діях вбачається невідповідність вимогам п.10.1,10.4 ПДР, які знаходяться у причинному зв`язку з виникненням вказаної пригоди.

Разом з тим, апеляційний суд вказаний висновок експерта до уваги не приймає, враховуючи, ті обставини, що з клопотанням про проведення у справі експертизи ні ОСОБА_1 , ні її захисника адвокат Коваленко О.І. під час розгляду справи в суді першої інстанції не звертались, і вказаний доказ предметом дослідження та аналізу не був.

Ініціативу проведення вказаної експертизи було здійснено адвокатом Коваленко О.І., який дії в інтересах ОСОБА_1 , вже після того, як у даній справі було прийнято рішення, тобто, без врахування, з цього приводу, думки інших учасників ДТП, а саме, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їх пояснень та заперечень щодо обставин події, питань, які вони могли поставити експертові, а тому, вважати, що такий висновок було постановлено експертом після повного та об`єктивного експертного дослідження, щоб свідчило про його належність та допустимість як доказу у даній справі, підстави відсутні.

Таким чином, під час апеляційного перегляду даної справи не знайшли свого підтвердження доводи апелянта щодо неналежного дослідження суддею зібраних у справі доказів, при цьому, допустимих доказів на підтвердження обставин, що саме ОСОБА_2 не дотримав правил дорожнього руху, що б перебувало у прямому причинному зв`язку з ДТП, внаслідок якого було пошкоджено вищезазначені транспортні засоби.

Апеляційний суд вважає, що вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею повно, всебічно, об`єктивно і підстави для висновку, що наявними у справі доказами, які не були враховані та залишились поза увагою судді, доводиться «поза розумним сумнівом», що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, про що зазначає апелянт, в даному випадку відсутні.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Коваленко О.І. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.