Справа № 570/2824/23
Номер провадження 3/570/1665/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , пенсіонера, вдівця, паспорт НОМЕР_1 від 05.01.2000 р.,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 згідно протоколу від 30.05.2023 р. серії ВАБ № 943124 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Частиною другою вказаної статті КУпАП передбачено відповідальність за вчинення вказаних дій повторно протягом року.

За змістом протоколу, 28 травня 2023 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 висловлював образи та погрози в адресу свого сина ОСОБА_2 , 1986 р.н., який проживає разом із ним ( ОСОБА_1 ), чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

У даному випадку, беручи до уваги встановлені обставини справи, в т.ч. із пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні, писмьових пояснень учасників події та письмових документів, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатнього обсягу належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 дій, що можна визначати, як домашнє насильство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення заперечив. З його пояснень встановлено, що за вказаних обставин ініціатором конфлікту був його син ОСОБА_2 , який спровокував суперечку між ними своєю поведінкою внаслідок зловживання алкоголем та висловленням образ в його ( ОСОБА_1 ) адресу. Він же намагався заспокоїти свого сина, його дії мали виховний характер, були спрямовані на припинення конфлікту, а не на заподіяння шкоди психологічному здоров`ю його сина ОСОБА_2 .

Матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких встановлено, що ініціатором конфлікту був саме його син, який спровокував ОСОБА_1 навмисно та відібраши у нього мобільний телефон (а.с. 11). У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив про відсутність претензій до свого батька щодо події (а.с. 4). Наведене, у даному конкретному випадку, унеможливлює встановлення необхідної для кваліфікації за ст. 173-2 КУпАП обставини - умисні дії спрямовані на вчинення домашнього насильства.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися в т.ч. на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано та не підтверджено із матеріалів справи, відомості про мотиви ОСОБА_1 за вказаних обставин щодо вчинення ним вищевказаного адміністративного правопорушення. Із урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатнього обсягу належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, враховується практика ЄСПЛ, яка визначає, що фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має в суді доводитися, а суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутність складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 2 ст. 173-2, ст. 280, 283-284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.