ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4956/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Тамара Олександрівна за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Янголь О. В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в апараті Верховної Ради України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30.06.2023 приблизно о 19-00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , під час сварки з дружиною ОСОБА_2 , яка відбувалась в присутності їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , словесно ображав та принижував дружину і її родичів, штовхався, погрожував фізичною розправою та зачинив її у квартирі, не даючи вийти.

Своїми умисними діями психологічного та фізичного характеру ОСОБА_1 завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також - КУпАП).

В суді ОСОБА_1 заперечив свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що дружину не бив, не ображав і не зачиняв у квартирі, причиною конфлікту стала провокативна поведінка самої дружини, яка говорила дитині про нього огидні речі та показувала середній палець. Вказав, що така поведінка дружини триває приблизно пів-року, основною причиною їх сварок є бажання дружини поїхати з дитиною до своїх родичів у м. Апостолове, що знаходиться біля Каховської ГЕС, проти чого він категорично заперечує, зараз він дізнався, що у дружини є коханець, а тому їй потрібен скандал, щоб зробити його винним у розриві шлюбу.

Незважаючи на таку позицію ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про доведеність його вини у вчиненні насильства в сім`ї за наведених вище обставин.

Так, за змістом диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, а так само у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Доповнення законодавцем КУпАП наведеною нормою було пов`язане з прийняттям Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі також - Закон № 2229-VIII).

Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, а відтак для повного визначення усіх ознак адміністративно караного домашнього насильства слід звернутися до його норм, які наповнюють статтю 173 КУпАП більш конкретним змістом.

За приписами статті 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Опитана як свідок потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що чоловік вже не вперше застосовує до неї насильство, ще до їх одруження він двічі її побив, така агресивна поведінка систематично повторюється і в шлюбі, а тому вона вирішила від нього піти і останній час активно підшуковувала для себе житло, а 30.06.2023 після чергового прояву агресії з боку чоловіка наважилась викликати поліцію задля захисту їх малолітнього сина, який дуже злякався такої поведінки батька.

Потерпіла в суді підтвердила обставини події, викладені у її заяві та наданих поліцейським письмових поясненнях, з яких вбачається вчинення її чоловіком діянь, які утворюють об`єктивну сторону домашнього насильства, а саме: словесні образи та приниження її та її родичів, штовхання, погрози фізичною розправою, обмеження у пересуванні шляхом зачинення у квартирі.

Пояснення потерпілої, які характеризуються послідовністю і внутрішньою логічністю, повністю узгоджуються з даними, зафіксованими у складених поліцейськими рапортах, переконливих фактів та обґрунтувань на спростування повідомлених нею обставин стороною захисту не наведено, а тому суд вважає їх правдивими і покладає в обґрунтування свого рішення.

В суді сторона захисту клопотала про залучення до участі у справі як свідків ОСОБА_1 - батька ОСОБА_1 , та поліцейських, які прибули за викликом, проте підстав для заслуховування пояснень зазначених осіб суд не встановив з огляду на те, що вони не були безпосередніми очевидцями подій, які є предметом судового розгляду, батько як близький родич безсумнівно заінтересований в результаті розгляду справи, а поліцейські не зможуть повідомити суду інших обставин, окрім тих, які зафіксовані в ініціативному рапорті та протоколі про адміністративне правопорушення.

Також захисник заявила клопотання про долучення до матеріалів справи роздруківок вмісту сотового телефону потерпілої (скрін-роздруківок листування, пошукових запитів та тексту аудіорозмови), у задоволенні якого суд також відмовив з огляду на очевидну невідповідність цих даних критерію допустимості доказів - здобуття їх у незаконний спосіб, без згоди на це потерпілої (остання пояснила, що чоловік незаконно заволодів її сотовим телефоном), що є грубим порушенням статті 32 Конституції України та статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Більше того, оглянутий судом зміст листування потерпілої лише підтверджує її пояснення про намір розірвати шлюб та пошук житла і жодним чином не спростовує повідомлені нею обставини вчинення ОСОБА_1 умисних дій психологічного та фізичного характеру, які дають підстави кваліфікувати їх як домашнє насильство.

Доводи ОСОБА_1 про те, що причиною сварки стала провокативна поведінка самої потерпілої, не заслуговують на увагу, оскільки такий факт, навіть якщо він мав місце, жодним чином не виправдовує вчинення домашнього насильства.

З урахуванням характеру та конкретних обставин правопорушення, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин та даних про особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, суд вбачає підстави для накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у максимальному розмірі, встановленому для цього виду правопорушення, що на думку суду буде достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень.

У зв`язку з притягненням ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд на підставі норми частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» стягує з нього судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 173-2, статями 279, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: