ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6774/22 Головуючий в 1 інст. Кольц Д.М.
Провадження № 33/807/299/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Дєєва М.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм в ТОВ «ЮНІСТАР-АВТО», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу 850 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 місяці, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя місцевого суду встановив, що 15.11.2022 об 11 год. 00 хв. в м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. К. Великого біля буд. 5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ 312 D ПЕ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з технічними несправностями, на передню вісь встановлено шини морозостійкі і неморозостійкі, шини різних моделей з різним малюнком протектора, не працює передбачений конструкцією замок задніх дверей (аварійний вихід). Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.31.4.5 «г», 31.4.7 «г» Правил дорожнього руху України. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 02.01.2022 постановою серії ЕАО №3101138 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим був складений протокол за порушення ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає постанову суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції порушено ст. 268 КУпАП, а саме право ОСОБА_1 на захист, оскільки справа розглянута без його участі, судом першої інстанції було проігноровано його клопотання про перенесення розгляду справи.

Зазначає, що 15.11.2022 він дійсно знаходився в салоні автомобіля MERCEDES-BENZ 312 D ПЕ, державний номерний знак НОМЕР_1 , на водійському місці, відчищав руки від бруду у зв`язку із заміною пробитого колеса, вологими серветками, які знаходяться у кармані дверної карти місця водія, однак не був водієм даного транспортного засобу та не керував ним. Він був викликаний як помічник для заміни пробитого колеса, та знаходився в авто, поки водій, який залучений на маршруті, латав пробите колесо. Авто при цьому не рухалось, знаходилось у «відстійнику». Поліцейським свою провину не заперечував через побоювання, що не зможе пояснити законність знаходження в автомобілі.

Вважає висновки суду щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, помилковими, оскільки суддя виніс необґрунтовану постанову, не дослідивши всі матеріали справи.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, провадження по справі закрити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавшиОСОБА_1 та його представника - адвоката Дєєва М.В. на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, визнаючи доведеною провину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 067617 від 15.11.2022 р., суд послався на: довідку з бази даних «Адмінпрактика» з інформацією щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 КУпАП (а.с.3); постанову про накладення на нього адміністративного стягнення від 02.01.2022 р. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП (а.с.4); відеозапис події.

Слід зауважити, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності є достатніми для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.31.4.5 «г», п.31.4.7 «г» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Доводи апелянта, що він в зазначений у протоколі день та час на маршруті не був та транспортним засобом не керував, а лише на прохання водія допоміг замінити колесо та перебував у салоні автомобіля на водійському місці, суд, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.

Так, згідно протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 , 15.11.2022 об 11 год. 00 хв. в м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. К. Великого біля буд. 5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ 312 D ПЕ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з технічними несправностями, на передню вісь встановлено шини морозостійкі і неморозостійкі, шини різних моделей з різним малюнком протектора, не працює передбачений конструкцією замок задніх дверей (аварійний вихід). Правопорушення вчинено повторно протягом року, 02.01.2022 постановою серії ЕАО №3101138 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП. Вказаними діями порушено вимоги п.31.4.5 «г», 31.4.7 «г» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Зі змістом зазначеного протоколу ОСОБА_1 ознайомлений під особистий підпис, жодних зауважень чи заперечень не висловив, надати пояснення відмовився.

Відеозаписом події, долученого до справи, зафіксовано припаркований на узбіччі транспортний засіб MERCEDES-BENZ 312 D ПЕ, маршрут №384. В салоні автомобіля на місці водія перебуває ОСОБА_1 , який в ході спілкування з поліцейськими пояснив, що він сьогодні на підміні. Надав на вимогу співробітників поліції всі необхідні документи. Підтвердив наявність коліс різного типу, а також повторність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 121 КУпАП. При цьому не висловлював жодних зауважень щодо виявленого порушення та складання відносно нього протоколу. Факт керування вказаним транспортним засобом також не заперечував.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджував, що автомобіль не рухався, стояв на узбіччі, коли до нього підійшли співробітники поліції. Він в цей час перебував в салоні на прохання водія. Транспортним засобом він не керував, пославшись на наявність іншого водія, але розгубився та надав поліцейським інші пояснення, а саме, що він являється водієм вказаного транспортного засобу. Крім того, підтвердив притягнення до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення.

Однак, пояснення ОСОБА_1 суд сприймає критично, оскільки вони спростовуються долученими до протоволу доказами, зокрема відеозаписом події, яким зафіксовані фактичні обставини справи та надані водієм ОСОБА_1 безпосередньо в ході виявлення правопорушення пояснення.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 за клопотанням останнього, в суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_2 , який суду пояснив, що він працює водієм в ТОВ «ЮНІСТАР-АВТО». Працював і того дня, але маршрутного листа в нього не має.

При цьому свідок вказати точну дату події не зміг, пам`ятає, що це було в цьому році.

Пасажири помітили спущене колесо, запаски не було, тому він дочекався, коли привезуть, подзвонив ОСОБА_1 , щоб той допоміг поміняти колесо, після заміни якого він поїхав, приблизно о 10 годині. Повернувся через півтори години, нікого вже не було, лише засмучений ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не приймає до уваги пояснення вказаного свідка, оскільки вони спростовуються об`єктивними даними. Більш того, свідок ОСОБА_2 не вказав точну дату події, плутався навіть у році події.

Суд не може залишити без уваги відсутність доказів на підтвердження здійснення саме ОСОБА_2 обов`язків водія у означений в протоколі день та за вказаним маршрутом.

Зазначене свідчить про неспростовність висновку місцевого суду та достовірність доказів, долучених до протоколу, на підставі яких суд встановив дійсні обставини справи.

Доводи апелянта щодо позбавлення його права надати пояснення та докази у зв`язку з розглядом даної справи за відсутності особи, відносно якої складено цей протокол, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судових засідань, які неодноразово переносилися за його клопотанням. Крім того, адвокат Дєєв М.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , був присутній в судових засіданнях та мав можливість надати пояснення по суті справи. Так само ОСОБА_1 не був позбавлений права висловити свою позицію щодо складеного стосовно нього протоколу шляхом викладення пояснень у письмовій формі.

Суд першої інстанції, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими міркуваннями суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, а сукупність відображеної на відео інформації переконує у доведеності провини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення при зазначених у протоколі обставинах.

Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 реалізував надані йому процесуальні права.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2023 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник

Дата документу Справа № 336/6774/22