Провадження № 3/127/4889/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2023 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №427201 від 30.05.2023р. ОСОБА_1 неналежним чином займається вихованням свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який без поважних на те причин не відвідує навчальний заклад, здобувачем освіти якого являється, а саме Вінницький ліцей №30, 8В клас по вул. Стрілецькій, 62, що мало місце 30.05.2023 р.

Належним чином повідомлена про розгляд справи ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась та подала заяву про закриття провадження в справі. В заяві зазначила про те, що за період березня-травня 2023 р. її син пропустив заняття у 8В класі навчального закладу №30. Син має інвалідність з народження, оперований 5 разів, у зв`язку з чим має вади ходи. В 2022-2023 навчальному році навчання проводиться дистанційно. Її син в період хвороби погано сприймає навчання у зв`язку з чим відбулись пропуски. Нині син ОСОБА_3 переведений до 9В класу і питання з навчання у 8 класі повністю закрито.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та закриття провадження в справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення передбачає вину у формі умислу (свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітніх дітей).

Матеріалами справи не доведено наявність вини у діях матері ОСОБА_1 щодо невідвідування сином ОСОБА_2 навчальних занять в комунальному закладі «Вінницький ліцей №30 імені Тараса Шевченка» в період березня-травня 2023 р.

В 2022-2023 навчальному році навчання сина у ліцей проводилось дистанційно. За відсутності інтернет-мережі або її незадовільного стану учень 8В класу пропускав пропускав онлайн заняття.

Також суд враховує те, що ОСОБА_2 має інвалідність з народження, та має вади ходи. В період хвороби він погано сприймає навчання, у зв`язку з чим відбулись пропуски. Відповідно до довідки від 05.07.2023 р. №01-24/223 ОСОБА_2 атестований і переведений до 9-В класу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Рішення суду або суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до роз' яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд, тобто кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Оцінюючи надані в справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному дослідженні, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про недоведеність факту ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо навчання сина ОСОБА_2 .

Керуючись ч. 1 ст. 184, п. 1 ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою : АДРЕСА_1 , за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя