Березівський районний суд Одеської області
13.07.2023
Справа № 494/1228/23
Провадження № 3/494/714/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Лебединський С.Й. розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАВ №814211 від 04 липня 2023 р., складеним ПОГ СП Березівського РВП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавцем, що проживає та зареєстрована по АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.156 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла адміністративна справа, за якою ОСОБА_1 04 липня 2023 року о 15.00 год. перебуваючи по АДРЕСА_1 здійснювала торгівлю тютюновими виробами в кількості 20 пачок без марок акцизного податку. На думку автора протоколу своїми діями ОСОБА_1 порушила абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» а також ст.226, ст.226,5, Податкового кодексу України.

У судове засідання правопорушник не з`явилася, надіслала заяву у якій вину визнала, фактичних обставин справи не оспорювала, також просила розгляд справи проводити за її відсутності.

За таких обставин та у відповідності до ст.268 КУпАП суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутністю особи яка повідомлялась, але не з`явилася.

Розглянувши матеріали адміністративної справи суд вважає наступне.

Як передбачено положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, надісланий до суду протокол не відповідає вимогам ч.1 ст.256 КУпАП

Так, згідно ч.1 ст..256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як свідчить з надісланого до суду протоколу суть адміністративного правопорушення у ньому не зазначена та не розкрита.

Правопорушник обвинувачується у вчиненні дій за які передбачена відповідальність відповідно до ч.1 ст.156 КУпАП, а саме виявлено тютюнові вироби без марок акцизного збору.

Диспозиція ст.156 КУпАП є бланкетною, тобто нормою непрямої дії, яка сама не встановлює правил поведінки, а має відсильний характер до інших нормативних актів, які розкривають суть адміністративного правопорушення.

Однак, посилання на нормативно-правові акти які регулюють питання наявності акцизних марок на тютюнових виробах у протоколі відсутні.

При цьому суд не враховує посилання автора протоколу на порушення абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» а також ст.226, ст.226,5, Податкового кодексу України.

Так, вказані автором протоколу абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» зазначає, що «… алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством», тобто не цією нормою, а іншим нормативним актом.

Щодо застосування ст.226.5 Податкового кодексу України, то ця норма перебачає, що маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

З наведеного вочевидь, що вищевказана норма передбачає тільки використання певних зразків марок акцизного збору, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України і не регулює правовідносини за диспозицією ч.1 ст.156 КУпАП.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного порушення за ч.1 ст.156 КУпАП.

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; а також згідно вимог ст.ст.6, 7 Закону України "Про Національну поліцію", з яких вбачається, що органи Національної поліції в своїй діяльності керуються принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула дміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу скільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом), оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що адміністративну справу слід закрити провадженням, а ОСОБА_1 , звільнити від відповідальності.

Керуючись п.1 ст.247, ч.1 ст.156, ст.ст.278-280, 282, 283,256, п.3 ч.1ст.284, 285, ч.2 ст.294 КУпАП

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП, провадження по справі закрити.

Майно, яке було передане на відповідальне зберігання, вважати повернутим його власнику.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області.

Суддя: _______________________________________________-