ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6323/23

Номер провадження 3/495/2307/2023

19 липня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про пр495/6323/23итягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

19.06.2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

16.06.2023 року поліцейським Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області був складений протокол серії ВАВ № 881293 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 31.05.2023 року біля 22:17 год. ОСОБА_1 не виконав свої батьківські обов`язки у відповідності до ст. 150 СК України відносно доньки, неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була доставлена до лікарні з діагнозом (гостра алкогольне отруєння).

Своїми діями ОСОБА_1 , скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але надав клопотання про закриття провадження по справі у якому зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 881293 є такий, що складений з численними порушеннями чинного законодавства, а обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 881293 від 16.06.2023 року не відповідають дійсності.

В обґрунтування свого заперечення ОСОБА_1 зазначає, що у протоколі було зазначено, що свідків даного правопорушення немає. Правопорушенням матеріальну шкоду не заподіяно. Відеодокази також відсутні. У той самий час його донька, ОСОБА_2 , у своїх поясненнях зазначила, що на протязі тривалого часу наполегливо готувалася до здачі іспитів, була фізично та емоційно перенавантажена, в зв?язку з чим недосипала, не завжди вчасно і в необхідному обсязі приймала їжу, схудла. Напередодні події, весь день почувала себе погано, приймала знеболювальні ліки, алкоголь не вживає та взагалі на банкетному столі алкоголю не було, що підтверджується поясненнями офіціанта кафе-бара " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", який обслуговував стіл та підтвердив, що алкоголь за столом був відсутній, а також поясненнями неповнолітнього ОСОБА_3 , який також підтвердив, що алкоголю не було.

У матеріалах справи присутня не зрозуміла ксерокопія довідки № 432 згідно з якою, його донька ОСОБА_2 була доставлена до лікарні з діагнозом гостре алкогольне сп?яніння. Але з матеріалів справи вбачається, що факту підтвердження алкогольного сп`яніння не має.

Диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, включає: об`єкт, яким є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини; суб`єкт, яким є фізичні особи батьки, або особи, що їх замінюють; об`єктивну сторону, що виражається в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (формальний склад); суб`єктивну сторону, що виражається у ставленні до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що вина гр. ОСОБА_1 , полягає в ухиленні від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України.

Так судом було встановлено, що в матеріалах справи наявна не засвідчена копія довідки № 43 яка видана КНП «Білгород-Дністровська багатопрофільна лікарня», в якої зазначається, що 31.05.2023 року 22:00 год. до КНП «Білгород-Дністровська багатопрофільна лікарня», було доставлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якої було поставлено діагноз «Гостре алкогольне сп`яніння».

Разом з тим, в матеріалах справи суд не вбачає документу, який би міг підтвердити, чи дійсно була ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у стані алкогольного сп`яніння. Тобто, в матеріалах справи відсутній висновок щодо проведення медичного обстеження на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 .

Інших доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надано.

Батьківські обов`язки передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Які саме батьківські обов`язки, із передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, не виконав ОСОБА_1 (об`єктивна сторона), матеріалами справи встановити та підтвердити неможливо, а це в своє чергу унеможливлює встановлення форми вини (суб`єктивна сторона) та, які права та інтереси неповнолітньої дитини порушені (об`єкт правопорушення).

Оскільки обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не розкривають суті правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, то підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, немає.

Крім того, суд вважає, що особа не забов`язана доказувати, що вона не винна. Цей обов`язок покладений на поліцейського.

Таку ж позицію висловив Шостий апеляційний адміністративний суд у справі (№760/28161/19), відповідно до правової позиції якого вказано, що особі достатньо лише вказати на факт протиправного рішення, дії чи бездіяльності якщо допустимі докази для цього недостатні. Своєю чергою інспектор має довести доказами факт законності свого рішення.

Суд враховує принцип jura novit curia («суд знає закони»), який передбачає обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Даний принцип викладений у постановах Верховного суду у справах № 537/4259/15-ц та № 917/1739/17.

Суд забов`язаний дотримуватись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Таку ж позицію висловив Верховний суд у справі №463/1352/16-а.

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Іноді використовується також фраза: «плід отруєного дерева».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Суд вважає, що поза розумними сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як таких що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Таку ж позицію висловив Верховний суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17, де зазначив. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності. Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.

Таким чином суд приходить до висновку, щодо неможливості констатувати об`єктивну сторону правопорушення, а саме, щодо дати вчинення особою дій викладений в фабулі протоколу, що в свою чергу є основним правилом застосування ст. 256 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 24, 33, 34, ч. 1 ст. 184, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Боярський О.О.