Справа № 353/287/23
Провадження № 33/4808/511/23
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Луковкіна У.Ю.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., за участю захисника Вінтоняка Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тлумацького районного суду від 12 червня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно постанови, 02.04.2023 року о 01 год. 10 хв. по вул. Центральна, 3, в с. Делева Івано-Франківського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, та відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та у медичному закладі, тобто своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду є незаконна та не обґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Стверджує, що була порушена процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не було залучено двох свідків. Ставить під сумнів правове використання газоаналізатора приладу Драгер 6810. Зазначає, що після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, що є порушенням процедури огляду. Вважає, що складені адміністративні матеріали з порушеннями, а тому не можуть бути доказом його винуватості. Ці обставини суд першої інстанції залишив поза увагою, а тому постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню.

Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки він з запізненням отримав копію рішення суду, що позбавило його можливості вчасно подати апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення захисника Вінтоняка Н.М., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови суду в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Враховуючи військовий стан на території України, відсутність даних про своєчасне отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, з метою відновлення доступу особи до правосуддя, строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити.

Що стосується апеляційних доводів, суд дійшов таких висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №110451 від 02.04.2023 року (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, де зафіксовані видимі ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.4); відеозаписом що міститься в матеріалах справи (а.с.5).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, з переглянутого відеозапису (а.с.5) з нагрудної камери працівника поліції, отриманого під час виконання ним службових обов`язків, вбачається, що поліцейські зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення комендантської години і в процесі спілкування з поліцейськими він не заперечував факту керування транспортним засобом та вказав що підвозив додому дівчат. Працівники поліції йому повідомили про підозру його перебування у стані сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, або в медичному закладі на що ОСОБА_1 відмовився, після чого були складені матеріали про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши обставини події зафіксовані на відеозаписі, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції. Докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки зібрані у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводи апелянта щодо недотримання поліцейськими стандартів процедури огляду на стан сп`яніння не знаходять свого підтвердження, оскільки згідно ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. В матеріалах справи відеозапис долучений та відображає всі обставини події.

Посилання апелянта на те, що йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, спростовується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського (а.с.5) де чітко зафіксовано висловлення вимоги пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі.

Доводи захисника про незаконність використання технічного приладу Драгер 6810 та невідповідність направлення ОСОБА_2 до закладу охорони здоров?я не мають у даному випадку вирішального значення, оскільки водій відмовився проходити будь-який огляд для визначення стану сп`яніння.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тлумацького районного суду від 12 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тлумацького районного суду від 12 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт