ПОСТАНОВА

Іменем України

26.07.2023 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянув матеріали, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.173-4 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

До Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області суду 22.06.2023 року надійшли адміністративні матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, за ознакою того, що неповнолітній ОСОБА_2 упродовж останніх трох років вчинив булінг відносно своїх однокласників, однак не досяг віку, з якого наступає адміністративна відповідальність, тому до відповільності притягується матір.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення, а також вчинення булінгу її сином ОСОБА_2 не визнала. Пояснила, що відносно останнього тривалий час чиняться протиправні дії учнями школи, де він навчається, їхніми батьками, а також вчителями, й щодо однокласників він щоразу змушений був захищатися у відповідь на прояви агресії та фізичного впливу первісно з їхнього боку.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Диспозиція та санкція ч.3 ст.173-4 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років діяння, передбачене частиною першою цієї статті, а саме булінгу (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №773736 від 19.06.2023 року (а.с.1) не міститься вказівки про дату, час та місце вчинення правопорушення, а надто не вказано жодного потерпілого.

Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено копії заяв ОСОБА_3 від 12.05.2023 року та ОСОБА_4 від 19.05.2023 року (а.с.5,6) щодо завдання ОСОБА_5 побоїв їхнім дітям, обставини чого також становили підстави засідань ради профспілки правопорушень за змістом протоколів №3 від 12.05.2023 року та №4 19.05.2023 року (а.с.7,8).

З урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 від 19.06.2023 року (а.с.21) її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час вказаних вище подій мав вік повних дев`ять років, отже він є малолітньою особою.

Вказані дії ОСОБА_2 можуть містити ознаки кримінального правопорушення щодо умисного заподіяння тілесних ушкоджень або завдання побоїв, проте, він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за їх вчинення, а також мінімального віку, з настанням якого законом передбачена можливість застосування примусових заходів виховного характеру за вчинення кримінальних правопорушень малолітнім.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно рішень Європеського суду з прав людини від 09.06.2011 року в справі "Лучанінова проти України", від від 30.05.2013 року у справі "Малофєєва проти росії" та від 20.09.2016 року в справі "Карелін проти росії", серед іншого визначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, неналежне та неповне викладення суті адміністративного правопорушення у протоколі про його вчинення від 19.06.2023 року щодо відсутності вказівки дати, часу та місця вчинення правопорушення унеможливлює встановлення обставин його вчинення спеціальним суб`єктом учасником освітнього процесу, що є відповідною кваліфікуючою ознакою даного адміністративного правопорушення. При цьому, будь-які припущення існування саме таких обставин для суду є заздалегідь неприпустимим.

Вказана сукупність обставин визначає недоведення складу вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких суд має об`єктивну можливість встановити існування фактів та обставин, що вказували б на наявність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознак адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ч.3 ст.173-4 КУпАП, встановлення якого не може грунтуватись на припущеннях за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з цим провадження в даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.7, 9, п.1 ч.1 ст.247, ст.251, 252, 283, 284, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.