КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/2692/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Синявському Д. В.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Горбового Володимира Анатолійовича на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року в складі судді Єсауленка М. В., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

02.05.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Горбовий В. А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року скасувати та постановити нову, якою закрити адміністративне провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Посилається на ті підстави, що суд першої інстанції помилково встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи.

Зазначив, що 30.10.2022 об 18 год. 53 хв. сталась ДТП за адресою: м. Київ, Столичне шосе, виїзд на міст Південний, за участю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була водієм транспортного засобу марки «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , водія транспортного засобу марки «Honda Civic», номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2023 року (справа №752/16561/22) ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні нею правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 автомобілем 30.10.2022 о 19 год. 17 хв. не керував і фактично не міг керувати, так як вказаний автомобіль того самого дня під керуванням ОСОБА_2 о 18 год. 53 хв. став учасником ДТП та отримав механічні пошкодження, які не дозволяли дали керувати автомобілем.

Свідки - учасники ДТП, працівники поліції, які оформляли адмінматеріали, судом не викликалися та не опитувалися, обставини, встановлені постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2023 року (справа №752/16561/22), до уваги прийняті не були. Клопотання захисника від 03.02.2023 про приєднання документів, відеозаписів, виклик і допит свідка залишились не розглянутим судом.

Відеозапис з нагрудних бодікамер працівників поліції, долучений до матеріалів справи, починається із розмови між працівником поліції та учасниками ДТП, коли автомобілі знаходилися на узбіччі дороги, свідки під час оформлення матеріалів ДТП не залучалися, відповідно встановити факт, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не можливо та не доводиться матеріалами справи. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи.

Апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року сторона захисту отримала вперше на електронну пошту 26.04.2023. Попередньо, 19.04.2023 захисник подав клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з його зайнятістю в іншій справі та поганим самопочуттям ОСОБА_1 . Про результат розгляду 19.04.2023 клопотання захисника та прийняте судом рішення ОСОБА_1 та його захиснику не було відомо. Відповідно до відомостей, які містяться в ЄДРСР , оскаржувана постанова була зареєстрована та оприлюднена 25.04.2023 р. За таких обставин строк для подання апеляційної скарги було пропущено з поважних причин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу на постанову Голосіївського районного суду м. Києва було подано 02.05.2023, при цьому останнім днем для її подання було 01.05.2023. В судовому засіданні 19 квітня 2023 року ні ОСОБА_1 , ні його захисник Горбовий В. А. не з`явились, подали клопотання про відкладення розгляду справи, яке було відхилено судом. Копію оскаржуваної постанови доставлено до електронної скриньки захисника 24.05.2023.

Враховуючи підставу пропуску строку на апеляційне оскарження, а також ту обставину, що пропущений строк на оскарження складає один день, з метою забезпечення особі права на апеляційне оскарження судового рішення в її справі, суд апеляційної інстанції вважає за можливе клопотання про поновлення пропущеного строку задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Горбовий В. А. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

ОСОБА_1 суду пояснив, що 30.10.2022 він не був водієм автомобіля «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом була його мати, ОСОБА_2 . Після потрапляння автомобіля в ДТП він лише прибрав автомобіль з крайньої лівої смуги, оскільки на проїзній частині був жвавий рух. При цьому лише штовхав автомобіль ззаду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що 30.10.2023 за кремом автомобіля була вона. Після ДТП за пропозицією іншого водія було вирішено прибрати автомобіль з дороги. При цьому вона трималася за кермо, а син ОСОБА_1 відштовхував автомобіль з дороги.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями частини першої ст. 130 КУпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку вимога щодо проходження огляду на стан сп`яніння може стосуватися не будь-якої особи, яка знаходиться в транспортному засобі або біля нього, а лише водія, який керував цим транспортним засобам.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.251 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, на підставі яких можливо дійти беззаперечного висновку, що ОСОБА_1 був особою, яка керувала транспортним засобом в момент його зупинки.

Зі складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №365328 вбачається, що водій ОСОБА_1 30.10.2022 о 19 год.17 хв. в м. Києві по Набережно-Печерській дорозі, 10, керував автомобілем Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія за допомогою приладу Drager ARJL 0288, проба позитивна, 1,92 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, вказаний протокол не може бути визнано беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки наявна в ньому інформація не підтверджена іншими засобами доказування.

Так, з долученого до матеріалів справи відеозапису, який розпочинається о 19:23:22, вбачається, що в момент виявлення працівниками поліції транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , останній стояв з правої сторони проїзної частини. Даних про керування та зупинку поліцейськими транспортного засобу відеозапис не містить. При цьому ОСОБА_4 заперечував проти того, що він знаходився за кермом цього автомобіля, пояснював, що транспортним засобом керувала інша особа.

Вказані пояснення залишені працівниками поліції без уваги.

Інших доказів вини ОСОБА_4 матеріали справи не містять.

Судом також встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2023 року (справа №752/16561/22) за керування транспортним засобом Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , о 18 год. 53 хв. 30 жовтня 2022 року в м. Києві по вул. Столичне шосе, виїзд на міст Південний, в стані алкогольного сп`яніння, ч. 1 ст. 130 КУпАП, було притягнуто ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, в силу принципу невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Зміст загальноприйнятого європейського стандарту доказування «поза розумним сумнівом», сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, полягає в тому, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У постанові від 21 січня 2020 року ( справа №754/17019/17) Верховний Суд зазначив, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Висновок суду першої інстанції про доведеність тієї обставини, що ОСОБА_1 в момент зупинки був водієм транспортного засобу, з огляду на фактичні дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та переглянутому відеозаписі з місця подій є необґрунтованим, оскільки наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності не доводять "поза розумним сумнівом" вину вказаної особи у вчиненні даного адміністративного правопорушення та не спростовують його твердження про те, що він транспортним засобом не керував.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу.

Керуючись ст. 247, 284, 294 КУпАП суд

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Горбовому Володимиру Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Горбового Володимира Анатолійовича задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кирилюк Г. М.