ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1580/23 Справа № 211/1871/23 Суддя у 1-й інстанції - Юзефович І. О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну адвоката Сергієнка Д.М., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Судом встановлено, що 09 березня 2023 року о 18-40 годині в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, Об`їзна дорога, е/о 37, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata, н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на визначення стану наркотичного сп`яніння водій відмовився. БК 475352.

В апеляційній скарзі захисник Сергієнко Д.М. просить постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.07.2023 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В підтвердження апеляційних вимог зазначає, що оскаржена постанова суду є необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи. Судом було безпідставно звинувачено адвоката Сергієнка Д.М. у зловживанні своїми правами та намаганні затягнути розгляд справи, в результаті судом помилково прийнято обсяг наявних доказів достатнім за відсутності на судовому розгляді ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сергієнка Д.М.

Звертає увагу, що суд безпідставно врахував як належні та достатні докази: дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.03.2023 року; даними відеозапису зі службового портативного відеореєстратора працівників ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів. Стверджує, що направлення на огляд водія від 09.03.2023 року є фактично свідченням співробітників органу поліції, які не можуть бути об`єктивними доказами у цій справі.

Звертає увагу суду, що на оптичному диску, наданому до суду поліцією як доказ, знаходяться електронні файли, проте відсутній цифровий підпис особи, яка є їх автором, а тому відеозаписи не можуть бути самостійним належним та допустимим доказом.

Зауважує, що судом першої інстанції не встановлено поза розумним сумнівом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 09.03.2023 року в стані наркотичного сп`яніння. А відмова ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння, пов`язана з тим, що в даному випадку огляд ОСОБА_1 , який не керував транспортним засобом, є абсурдним.

До апеляційного суду надійшла заява захисника Сергієнка Д.М. про розгляд апеляційної скарги без його участі. Повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 в суд не з`явився, клопотань про відкладання розгляду апеляційної скарги не заявляв.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону тавірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

До протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 395251 від 09 березня 2023 року додано: направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.03.2023 (а.с. 4); розписку ОСОБА_2 від 09.03.2023 року про зобов`язання доставити транспортний засіб до місця мешкання ОСОБА_1 (а.с. 5); рапорт інспектора Коркіна Д. від 09.03.2023 року (а.с. 6); довідку ст. інспектора адміністративної практики від 10.03.2023 року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 (а.с. 7); відеозапис фіксації правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а.с.8).

Зазначені докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються, з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що судом не в повній мірі було досліджено докази, в тому числі відеозапис, що містяться в матеріалах справи, а також, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання захисника Сергієнка Д.М. в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності його та підзахисного ОСОБА_1 без належного повідомлення, спростовуються наявними матеріалами справи. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 395251 від 09.03.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , та дослідженого відеозапису Clip-4 (0:00:38) вбачається, що останньому працівниками поліції роз`яснювалось про розгляд цього протоколу в Довгинцівському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 29 березня 2023 року о 10-00 год., про що ОСОБА_1 розписався у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення. В подальшому розгляд справи відкладався за клопотанням захисника Сергієнка Д.М. чотири рази, а саме: 29.03.2023 року для ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 10-13); 12.06.2023 року для отримання копій відеозаписів з місця події та їх вивчення (а.с. 15-17); 22.06.2023 року, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я захисника та його перебуванням на лікарняному (а.с.19-20); 04 липня 2023 року, у зв`язку з перебуванням захисника у відпустці за межами Дніпропетровської області (а.с. 22-23). До клопотань про відкладення розгляду справи від 22.06.2023 року та від 04.07.2023 року захисником не було надано підтверджуючих документів. Такі документи не були надані і під час апеляційного перегляду даної справи. Судом першої інстанції такі клопотання захисника були обгрунтовано розцінені як зловживання останнім правами та намагання затягнути розгляд справи.

Як вбачається з матеріалів справи, її розгляд відбувся і за відсутності ОСОБА_1 , від якого на адресу суду будь-яких клопотань не надходило, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП. Окрім того, матеріали справи містять підтвердження про надсилання судом повідомлення ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи (а.с. 14, 24), та розміщення на офіційному веб-сайті судової влади оголошення про час та місце розгляду справи, з яким ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись.

Вказаним обставина суд першої інстанції дав правильну оцінку в оскарженій постанові суду, у зв`язку з чим доводи захисника в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали відеозйомки в конкретному місці є носіями інформації про обставини правопорушення та можуть вказувати на причетність певної особи до його вчинення. Таким чином, відеозапис є доказом під час судового провадження, якому суд має дати оцінку в контексті його належності та допустимості. Так, у постанові Верховного суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 21 квітня 2021 року у справі № 644/3803/16-к (провадження № 51-439км21) визначено, що матеріальний носій це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатись як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Отже, є неспроможними доводи захисника щодо неналежності як доказу відеозаписів на DVD-диску, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , через відсутність електронного цифрового підпису, оскільки в якості доказу слід розглядати обставини, які зафіксовані відеозаписом, а вони мають безпосереднє відношення до предмету доказування факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Постанова судді згідно зі положеннями ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Так, судом першої інстанції було відтворено відеозапис подій, який доданий поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення, та встановлено, що автомобіль Hyundai Sonata, н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими на блокпості (Clip-0, 0:01:57), у водія виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, але водій відмовився (Clip-2, 0:00:16). Під час спілкування, сам водій ОСОБА_1 не заперечував, що «трошки вживав» (Clip-1, 0:01:09). Вказані обставини були перевірені судом апеляційної інстанції. Під час апеляційного розгляду будь-яких доказів, що підтверджують доводи про неповне дослідження судом першої інстанції матеріалів справи та відеозапису надано не було, тому такі твердження апелянта вважаю безпідставними. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Не є слушними доводи сторони захисту щодо безпідставного прийняття судом першої інстанції як доказів протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на огляд водія, вважаючи їх не об`єктивними доказами.

В розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не доказом, а джерелом доказів, тобто фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. в розумінні, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. З огляду на справу, що розглядається, у протоколі містяться фактичні дані про час та місце вчинення правопорушення, особу правопорушника, про застосування технічних засобів для виявлення правопорушення. Тому протокол про адміністративне правопорушення є допустимим та належним джерелом доказів. А висновок про наявність складу правопорушення в діях особи відносно, якої складено протокол, дійсно є уявленням особи, що склала протокол, про наявність правопорушення, яке в суді повинно бути підтверджено відповідними доказами.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

Посилання захисту на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18), ні є релевантним, оскільки Верховним Судом зазначено, що свідчення тільки поліцейського, який склав постанову, не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконував функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції поклав не лише протокол про адміністративне правопорушення та направлення на огляд водія, складені відносно ОСОБА_1 , а сукупність цих та інших доказів у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки вони не підтверджуються жодними наявними в матеріалах справи доказами, не спростовують фактичних даних, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сергієнка Д.М., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин