ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 670/323/23

Провадження № 33/4820/414/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Забєліної І.А., захисника адвоката Бринцевої С.С., представника потерпілого ОСОБА_1 , адвоката Потапова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Бринцевої С.С., поданої в інтересах ОСОБА_2 на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 23 червня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 23 червня 2023 року провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - закрито.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, передано прокурору Віньковецького відділу Летичівської окружної прокуратури Хмельницької області для проведення перевірки на предмет наявності в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_2 ставилося у вину те, що 15.05.2023 року о 21 год. 41 хв. в смт. Віньківці по вул. Проскурівській, Хмельницького району Хмельницької області, керуючи автомобілем марки LADA217030 державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на стоячий автомобіль марки ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився на узбіччі дороги в наслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода під час якої дані автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдано матеріальних збитків.

В поданій апеляційній скарзі адвокат Бринцева С.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд.

Вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають, значення для справи, не достатньо ґрунтовно дослідив докази, у зв`язку з чим, висновки, викладені у постанові суду, не відповідають обставинам справи, порушив норми процесуального права, неповно з`ясував всі фактичні обставини справи, а тому суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про закриття провадження у справі та передачі матеріалів відносно ОСОБА_2 прокурору.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів того, що саме причинно-наслідковий зв`язок із ДТП за участі ОСОБА_2 та тілесними ушкодженнями ОСОБА_3 та її тривале лікування, є в діях ОСОБА_2 , а отже це є передчасним висновком суду першої інстанції для закриття провадження та передачі матеріалів відносно ОСОБА_2 прокурору, а ні один аркуш справи не містить доказів, що ОСОБА_3 була потерпілою у ДТП з автомобілем марки LADA д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 .

Зазначає, що в протоколі серії НОМЕР_3 не зазначено прізвища потерпілої ОСОБА_3 від правопорушення осіб, а також інші відомості про них, як то адреса місця проживання, місце роботи тощо у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, не вказано, а наявність пояснень ОСОБА_3 в матеріалах справи не доводить, що саме вона була потерпілою в події, яка мала місце 15.05.2023 21 год. 41 хв.

Посилається і на те, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це становить порушення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та позбавлений можливості встановлювати такі дані самостійно, оскільки, як зазначено вище, суд лише перевіряє чи є в діях або бездіяльності особи склад інкримінованого правопорушення чи ні.

На думку апелянта, відсутність в протоколі вказаних даних або їх нерозбірливе написання позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності здійснювати ефективний захист своїх прав та інтересів, адже вона позбавлена можливості оспорити конкретні факти, які є фундаментальними при розгляді справи, однак які не мають чіткого вираження.

Стверджує, що суд не може самостійно припускати факти, які підлягають доведенню оскільки в такому випадку вийде за межі обвинувачення та вдасться до припущень, що неприпустимо враховувати при доведеності вини особи з огляду на гарантування кожному обвинуваченому можливості засудження виключно при доведеності вини поза розумним сумнівом.

Заслухавши пояснення захисника Бринцевої С.С. на підтримання доводів апеляційної скарги, представника потерпілого адвоката Потапова О.О., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу визнати такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що 15.05.2023 року о 21 год. 41 хв. в смт. Віньківці по вул. Проскурівській, Хмельницького району Хмельницької області, керуючи автомобілем марки LADA217030 державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на стоячий автомобіль марки ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився на узбіччі дороги в наслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода під час якої дані автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдано матеріальних збитків.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що з матеріалів справи вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої фізична особа ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження і до теперішнього часу перебуває на стаціонарному лікуванні (більше 21 дня).

Закриваючи провадження з підстав, визначених ст.253 КУпАП, суд вказав на те, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 або ч.1 ст.286-1 КК України, а тому провадження в цій справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

За ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних проїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ст.253 КУпАП, якщо при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) прийде до висновку, що в правопорушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при передачі матеріалів прокурору.

Об`єктом адміністративного проступку за ст. 124 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Ст. 124 КУпАП є бланкетною нормою. Адміністративна відповідальність настає в разі порушення суб`єктами адміністративного правопорушення відповідних пунктів ПДР України, і в разі наявності пошкодженого майна.

Як вбачається з матеріалів даної справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення від 15.05.2023, у вказаний день о 21 год. 41 хв. в смт. Віньківці по вул. Проскурівській, Хмельницького району Хмельницької області, керуючи автомобілем марки LADA217030 державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на стоячий автомобіль марки ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився на узбіччі дороги в наслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода під час якої дані автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдано матеріальних збитків.

В матеріалах справи також містяться довідка лікаря ОСОБА_4 від 15.05.2023 про те, що ОСОБА_3 перебуває на стаціонарному лікуванні в травматичному відділенні КНП «Віньковецька БЛ» з 15 травня 2023 року з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забійна рана чола зліва. Множинні рани тулуба та верхніх кінцівок.

А отже з наведеного вбачається, що при ДТП було завдано шкоду не лише транспортному засобу, а й здоров`ю потерпілої фізичної особи.

Статтею 242 КПК України передбачено, що слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Експертиза у кримінальному провадженні з метою визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень проводиться у відповідності з Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я № 6 від 17.01.1995 року.

Ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень повинна бути встановлена не на підставі суб`єктивної оцінки працівника поліції, а виключно висновком судово-медичної експертизи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень принципово необхідно для розмежування адміністративної та кримінальної відповідальності, а відсутність відповідного висновку унеможливлює розгляд матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Водночас, в матеріалах, що надіслані суду, відсутні документи, які б підтверджували встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які отримала потерпіла ОСОБА_3 внаслідок ДТП.

Надані суду матеріали також не містять жодних доказів, які б підтверджували, що за фактом спричинення потерпілій ОСОБА_3 тілесних ушкоджень проводилась судово-медична експертиза, не дивлячись на те, що за змістом ч.2 ст.242 КПК України визначає, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність передачі матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 прокурору Віньковецького відділу Летичівської окружної прокуратури Хмельницької області, оскільки в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 або ч.1 ст.286-1 КК України.

Доводи апеляційних скарг щодо безпідставності висновку суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та передачі матеріалів справи прокурору повністю спростовуються матеріалами справи.

Вказаним судовим рішенням, суд першої інстанції не розглянув справу про адміністративне правопорушення, а лише, за наявності обґрунтованих підстав, направив до прокуратури для прийняття рішення щодо наявності чи відсутності ознак кримінального правопорушення, що повністю відповідає нормам ст. 253 КУпАП.

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

За таких обставин підстави для скасування постанови судді відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 23 червня 2023 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Бринцевої С.С. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук