П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/560/23

Провадження №3/377/249/23

19 липня 2023 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом від 26.06.2023 серії ВАВ № 474556, 22 червня 2023 року, о 00 годин 48 хвилин, ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не забезпечила контроль над дозвіллям свого сина ОСОБА_2 , в результаті чого, останній, перебуваючи в комендантську годину на вулиці, отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани руки.

Указані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що вона не ухилялася від виконання батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , який отримав травму 22 червня 2023 року з власної необережності. Того дня він близько 21 години пішов гуляти, до початку комендантської години вона декілька разів телефонувала йому, щоб він йшов додому, але телефон сина був вимкнутий. Про те, що син отримав травму руки дізналася від працівників швидкої допомоги, які зателефонували їй близько 00 годин та повідомили про вказану подію. Від сина їй відомо, що він впав з самоката ще до початку комендантської години, але не хотів їй про це казати, щоб вона не хвилювалася.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне зробити такий висновок.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з частиною 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 474556 від 26.06.2023;

- рапорт старшого інспектора- чергового ВП №2 (м. Славутич) Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області Шопіна М.С. від 22.06.2023, відповідно до якого 22.06.2023 о 00:48 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.06.2023 о 00:47 у Київському кварталі неповнолітні хлопці упали зі скутера. По прибуттю на місце події було встановлено, що двоє неповнолітніх хлопців: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 каталися на звичайному самокаті на скейт-майданчику, розташованому неподалік центрального парку та впали з власної необережності. Під час падіння отримали тілесні ушкодження у вигляді рваної рани руки в одного та садна поверхні спини в іншого;

- копія письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_5 від 21.06.2023, наданих в присутності його законного представника ОСОБА_6 , відповідно до яких 21.06.2023, близько 22:00, він зі своїм другом ОСОБА_7 каталися на скейті біля музичної школи. Коли з`їжджали зі сходів, то хотіли зробити стрибок, але впали з власної необережності;

- письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 , надані в присутності його законного представника, ОСОБА_1 , від 22.06.2023, відповідно до яких 21.06.2023, близько 22:00, він гуляв на вулиці із своїм товаришем ОСОБА_8 . Вони каталися на самокаті по сходах біля музичної школи, яка знаходиться на Центральній площі м.Славутича. Коли їхали на одному самокаті удвох, ОСОБА_9 спереду, а він позаду, з власної необережності упали і він поранив руку, а його товариш викликав швидку допомогу;

- довідка КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, відповідно до якої 22.06.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звертався за медичною допомогою з діагнозом забійна рана правої кисті;

- копія подання, підписаного заступником начальника Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, начальнику служби у справах дітей та сім`ї Славутицької міської ради Київської області щодо усунення причин та умов, які сприяють вчиненню правопорушень, відносно неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ;

- копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, згідно з яким ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками записані: ОСОБА_10 , ОСОБА_1 ;

- копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ;

- копія паспорта громадянина України № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно зі статтею 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У пункті 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених частиною 1 статті 184 КУпАП.

Частиною 1 статті 184 КУпАП встановлено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, проявляється в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція частини 1 статті184 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою нормою права, яка відсилає до норм іншого законодавчого акта.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3). Батьки зобов`язані поважати дитину (ч.4). Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч.5). Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини (ч.6). Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (ч.7).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Отже, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не створюють належні умови для розвитку природних здібностей дитини, не готують її до самостійного життя та праці.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 22 червня 2023 року, о 00 годин 48 хвилин, ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не забезпечила контроль над дозвіллям свого сина ОСОБА_2 , в результаті чого, останній, перебуваючи в комендантську годину на вулиці, отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани руки.

З аналізу вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть адміністративного правопорушення викладена в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, зокрема, в протоколі не зазначено в чому саме полягало ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та вимоги якого порушено.

Таким чином, викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, щодо ОСОБА_1 не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення.

Крім того, в протоколі не вказано місце вчинення правопорушення.

Виходячи з конституційного принципу поділу влади, завдань та функцій судочинства, будь-яка зміна формулювання суті правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не допустима і є порушенням встановленого у державі правового порядку, а також порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, складений протокол про адміністративне правопорушення не є належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП.

Інші, додані до протоколу докази не є достатніми для висновку про те, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не містять відомостей про те, які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_1 призвели до того, що її неповнолітній син ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження за обставин, вказаних у складеному протоколі. При цьому, як вбачається з письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_2 , він отримав травму руки з власної необережності під час того, як катався на самокаті, про що також зазначено і в письмових поясненнях неповнолітнього ОСОБА_5 .

Оцінюючи надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в статті 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, необхідно закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 184 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. С. Бабич