справа № 336/7394/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, тракториста агрофірми «Першотравнева», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2023 року о 06 год. 255 хв. у м. Запоріжжі, Донецьке шосе, 4, б/п 3-15, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21063, днз НОМЕР_2 , не маючи права керування таким видом транспортного засобу, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух. Правопорушення вчинено повторно протягом року 31.08.2022 ОСОБА_1 притягався за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтвердив, пояснив, що штраф за ч. 2 ст. 126 КУпАП сплатив, щиро покаявся.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, суд приходить до переконання, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення знайшла своє підтвердження, з огляду на таке.

Пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету

Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч.9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

За частиною 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частина 5 ст. 126 КУпАП встановлює відповідальність особи за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Протокол в даному випадку складенийі за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права прав керування відповідної категорії транспортного засобу (категорії «В»).

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, крім його показань в судовому засіданні, підтверджується також змістом протоколу від 19.07.2023 серії ААД № 106212, довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» про те, що ОСОБА_1 має посвідчення водія категорії «С» та 31.08.2022 притягався за ч. 2 ст. 126 КУпАП

Отже вина особи у вчиненні вказаних адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, врахувавши особу правопорушника, які містяться у матеріалах справи, визнання ним вини та щире каяття суд вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, визначеному санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу суд не застосовує, адже автомобіль, яким керував ОСОБА_1 належить іншій особі (а.с. 4).

Не накладає суд і стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, адже водій має право керування транспортними засобами категорії «С», а обвинувачується у керуванні автомобілем категорії «В», тобто тим транспортним засобом, права керування яким він взагалі не мав, що узгоджується із рекомендаціями, викладеними в абз. 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Сплаті відповідно до ст. 40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у розмірі, встановленому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,, судовий збір в розмірі 536,80 гривень (Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави).

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень; розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення виконавчого документа « »_________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили « »________________ 20___рік

Дата видачі « »________________20___рік.

Суддя Є.С.Боєв