провадження № 3/336/2870/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

27 липня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Людмила Василівна, за участі секретаря судового засідання Нагорних Ольги Сергіївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, об`єднану справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Кам`янське Василівського району Запорізької області, громадянина України, працюючого в ТОВ «Вельтум» вантажником, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

за участі:

потерпілого ОСОБА_2 ,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Железняка В.К.,

встановив:

12 травня 2023 року о 18 годині 51 хвилина в м. Запоріжжя Шевченківський район, вул. Чарівна, 113, водій автомобілю ЗАЗ 1102 державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , під час руху транспортного засобу заднім ходом, здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Dodge journey державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, заднього бампера, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, 25 травня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла справа про адміністративне відносно ОСОБА_1 , за правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

12 травня 2023 року о 18 годині 55 хвилин в м. Запоріжжя Шевченківський район, вул. Чарівна, 113, біля будинку, водій транспортного засобу ЗАЗ 1102 державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, 25 травня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла справа про адміністративне відносно ОСОБА_1 , за правопорушення передбачене ст. 130 ч. 4 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 390246 від 12 травня 2023 року складеного о 20 год. 53 хв. в м. Запоріжжя Шевченківський район, вул. Чарівна, буд. 113, поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП сержантом поліції Ніцевич Олексієм проте, що 12 травня 2023 року о 18 годині 51 хвилина в м. Запоріжжя Шевченківський район, вул. Чарівна, біля буд. 113, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 державний номерний знак НОМЕР_1 , та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкогольні напої, а саме горілку. Від керування транспортним засобом відсторонений припаркований згідно правил дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.10 є Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до постанов судді від 26 липня 2023 року у справі № 336/4789/23 та у справі № 336/4790/23 вказані справи були об`єднанні в одне провадження зі справою 336/4788/23 та присвоєно об`єднаній справі номер ЄУН 336/4788/23.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні ДТП та залишенні місця ДТП визнав та пояснив, що 12 травня 2023 року близько 19-00 год. в м. Запоріжжя Шевченківський район, вул. Чарівна, біля буд. 113, керуючи автомобілем ЗАЗ 1102 державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Dodge journey державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, заднього бампера. Він побачив, що пошкодив автомобіль та поїхав далі, тобто залишив місце пригоди. Перемістив автомобіль в інше місце, де вчинив ще одне ДТП, після чого знов покинув місце ДТП. Працівників поліції не викликав. Пояснив, що таке сталося внаслідок того, що цього ж дня були обстріли та він перехвилювався. Після чого він піднявся за місцем проживання до квартири, яку винаймав в будинку АДРЕСА_3 , почав збирати речі та для того, що заспокоїтися вжив алкогольні напої, горілку. Він не мав будь-якого умислу, лише хотів трохи заспокоїтися, оскільки злякався обстрілів.

Вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не визнає, зазначив, що в нього не було умислу на свідоме вживання алкоголю, він лише хотів заспокоїтися, оскільки злякався обстрілів, які були в цей день в м. Запоріжжі та під які попав.

Захисник в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП та залишення місця ДТП, що стосується правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП просив закрити за відсутністю складу, оскільки доказів свідомого вживання ОСОБА_1 після ДТП алкоголю матеріали справи не містять. Крім того, складання протоколу за ст. 124 КУпАП (ДТП) та статтею 122-4 КУпАП (залишення місця ДТП) виключає застосування положень за ч. 4 ст. 130 КУпАП. Частиною 4 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

В протоколі не розкрита суть адміністративного правопорушення як це викладено в диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 , пояснив, що 12 травня 2023 року близько 19-00 год. перебував вдома в квартирі, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_3 . До нього зайшов сусід та повідомив, що його автомобіль Dodge journey державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований біля будинку пошкоджено, він відразу вийшов подивитися на ушкодження, йому повідомили, що ДТП вчинив ОСОБА_1 він відразу викликав поліцію. Ні ОСОБА_1 ні його автомобілю на місці події не було. ОСОБА_1 залишив місце ДТП.

В автомобілі був пошкоджений задній бампер, на якому була вм`ятина. Наразі страхова відшкодувала йому збитки, автомобіль швидко відремонтовано, ОСОБА_1 сплатив франшизу, сума збитків становила близько 8000,00 грн. Наразі претензій до ОСОБА_1 не має.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали по справі про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На час вчинення адміністративного правопорушення, як зазначено в протоколі діяла наступна редакція ст. 124 КУпАП «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року».

До події, факту, суд, застосовує той закон під час дії якого вони настали або мали місце.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 390247 від 12 травня 2023 року, в якому зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п.10.9 Правил дорожнього руху;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 травня 2023 року, в якій зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Dodge journey державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 (поліс ОСЦВВ наземних тз №213368268 ПрАТ «СК «Арсенал страхування» від 14 лютого 2023 р.), отримав пошкодження заднього бампера;

- фототаблицею, де зафіксовано транспортний засіб, місце події та пошкодження транспортного засобу;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які узгоджуються з поясненнями наданими в судовому засіданні;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , яка пояснила, що 12 травня 2023 року близько 19-00 год. сиділа біля під`їзду буд. 113 по вул. Чарівна, в м. Запоріжжя, та побачила як водій ОСОБА_1 розвертаючи свій транспортний засіб, пошкодив транспортний засіб Dodge journey державний номерний знак НОМЕР_2 , які стороною захисту не оспорюються;

- поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні, які узгоджуються з обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 390247 від 12 травня 2023 року, в якому зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п.10.9 Правил дорожнього руху та доказами дослідженим в судовому засіданні.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона порушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Суб`єкт правопорушення загальний.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (80731-10), може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України та відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положенням ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

В рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Винуватість водія ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доведено обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, фототаблицею, поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_2 , та поясненнями ОСОБА_3 , а тому суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 невиконання вимог п. 10.9 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 390248 від 12 травня 2023 року, в якому зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п.2.10а Правил дорожнього руху;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 травня 2023 року, в якій зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Dodge journey державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 (поліс ОСЦВВ наземних тз №213368268 ПрАТ «СК «Арсенал страхування» від 14 лютого 2023 р.), отримав пошкодження заднього бампера;

- фототаблицею, де зафіксовано транспортний засіб, місце події та пошкодження транспортного засобу;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які узгоджуються з поясненнями наданими в судовому засіданні;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , яка пояснила, що 12 травня 2023 року близько 19-00 год. сиділа біля під`їзду буд. 113 по вул. Чарівна, в м. Запоріжжя, та побачила як водій ОСОБА_1 розвертаючи свій транспортний засіб, пошкодив транспортний засіб Dodge journey державний номерний знак НОМЕР_2 , які стороною захисту не оспорюються;

- поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні, які узгоджуються з обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 390248 від 12 травня 2023 року, в якому зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п. 2.10а Правил дорожнього руху та доказами дослідженим в судовому засіданні.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Причетні до дорожньо-транспортної пригоди особи зобов`язані залишатися на місці пригоди. Під час з`ясування причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди важливою обставиною є розташування транспортних засобів і предметів на місці ДТП. Тому, для того щоб об`єктивно виявити винних у виникненні ДТП, Правилами дорожнього руху забороняється переміщення транспортних засобів і предметів, а також зміна їх розташування в межах транспортного засобу або місця ДТП.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до пункту 2.10 А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Адміністративна відповідальності настає в разі залишення місця дорожньо-транспортної пригоди її учасниками.

Винуватість водія ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доведено обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, фототаблицею, поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_3 , а тому суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 невиконання вимог п. 2.10 а ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо розміру адміністративного стягнення, слід врахувати особу правопорушника ОСОБА_1 його ставлення до правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

В матеріалах справи є відомості про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, на підставі якого встановлено його особу. Посвідчення водія було вилучено та видано тимчасовий дозвіл, про що міститься відповідний запис в протоколі.

Враховуючи всі ці обставини, слід визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та призначити йому на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року 2684,00 грн.

В даному випадку особа на яку накладено адміністративне стягнення повинна сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Щодо адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 390246 від 12 травня 2023 року складеного о 20 год. 53 хв. в м. Запоріжжя Шевченківський район, вул. Чарівна, буд. 113, поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП сержантом поліції Ніцевич Олексієм проте, що 12 травня 2023 року о 18 годині 51 хвилина в м. Запоріжжя Шевченківський район, вул. Чарівна, біля буд. 113, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 державний номерний знак НОМЕР_1 , та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкогольні напої, а саме горілку. Від керування транспортним засобом відсторонений припаркований згідно правил дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.10 є Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

До протоколу додано: копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 390247 від 12 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 за правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 390248 від 12 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 за правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП, схема місця ДТП, акт щодо використання спеціальних технічних засобів, пояснення ОСОБА_3 , пояснення ОСОБА_2 , рапорт, довідка щодо належності транспортного засобу, відеозапис.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до пункту 2.10 є Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Тобто, заборона для водія вживати алкоголь в разі причетності його до дорожньо-транспортної пригоди, визначена часом прибуття працівників поліції на місце пригоди, оформлення ними відповідних матеріалів та, в разі необхідності, проведення уповноваженою особою медичного огляду водія з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Як убачається з наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_3 , остання надавала пояснення лише з приводу пошкодження транспортного засобу Dodge journey державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить потерпілому. Будь-яких пояснень, щодо вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 або чи мав останній ознаки сп`яніння, ОСОБА_3 не надавала.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що в нього не було умислу на свідоме вживання алкоголю, він лише хотів заспокоїтися та зменшити біль, оскільки злякався обстрілів.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що він не відчував запах алкоголю від ОСОБА_1 . Це відомо лише зі слів останнього. Потерпілий також пояснив, що ОСОБА_1 має контузію, яку отримав внаслідок обстрілів.

Так пояснення свідка ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_2 не вказують на умисні дії ОСОБА_1 з приводу вживання алкоголю.

Відеозапис доданий до протоколу не відтворює всіх обставин викладених в протоколі, на записі міститься декілька фрагментарних файлів, де зафіксовано прибуття працівників поліції на місце події 12 травня 2023 року о 19-24 год. де перебували потерпілі та свідок ОСОБА_3 , через деякий час з`явився ОСОБА_1 , який на запитання працівника поліції чи вживали алкоголь, відповів, що вживав і далі зафіксовано процес складання процесуальних документів працівників поліції. На відеозаписі відсутні відомості як встановлювалася особи, не роз`яснювались права. Після складання протоколу працівник поліції повідомив коли відбудеться розгляд справи, та вказав де необхідно поставити підписи.

Відеозапис не є належним доказом, оскільки не відтворює дійсних обставин справи.

З матеріалів справи слідує, що кваліфікація адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП базується лише на поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що зафіксовано на відеозаписі, до яких суддя відноситься критично, оскільки згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 390246 від 12 травня 2023 року ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими працівнику поліції, або посилатися на них.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 , що вживав алкогольні напої. Пояснення, особи не є доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП за відсутності інших належних та допустимих доказів.

Копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 390247 від 12 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 за правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 390248 від 12 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 за правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП, схема місця ДТП, довідка щодо належності транспортного засобу не є доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та не підтверджує факту вживання ОСОБА_1 алкоголю.

Рапорт працівника поліції наявний в матеріалах справи суд не бере до уваги, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їх рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Акт щодо використання спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 не підписувався, при цьому свідків не запрошували.

Склад правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його суб`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне свідоме вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, зокрема алкоголю, а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу.

Доказів свідомого вживання ОСОБА_1 після ДТП алкоголю матеріали справи не містять.

Сам протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати доказом в даній справі в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні і в судовому засіданні не встановлені.

Для того, щоб особу притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Слід зазначити, що особа, яка притягається до адміністративно відповідальності, не повинна доводи свою невинуватість, а навпаки її вину у вчиненні правопорушення повинен довести орган, який виявляє правопорушення та складає відносно неї протокол, як того передбачає ч. 2 ст. 251 КУпАП, і суд, розглядаючи матеріали справи на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, повинен прийти до висновку про винність особи поза розумним сумнівом.

На підставі викладених обставин винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не доведена.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява N 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України N 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява N 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Викладені обставини свідчать про недоведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 122-4, 124, 130 ч. 4, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 257, 276, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Кам`янське Василівського району Запорізької області, громадянина України, працюючого в ТОВ «Вельтум», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Кам`янське Василівського району Запорізької області, громадянина України, працюючого в ТОВ «Вельтум», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) в дохід держави.

Штраф підлягає сплаті за наступними реквізитами: (отримувач ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, номер рахунку(IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: - 21081300, призначення платежу - адміністративні штрафи за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху)

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами: (Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення - судовий збір).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Л.В. Петренко

Строк пред`явлення виконавчого документа "___"_____________ 20___рік

Постанова набрала законної сили "___"_____________ 20___рік

Дата видачі постанови "___"_____________ 20___рік