запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/488/23Головуючий у 1-й інстанції Савеленко О.А.
Єдиний унікальний №336/2330/23Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ворони Дениса Сергійовича на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 10.03.2023 року о 17 год. 01 хв. ОСОБА_1 в м.Запоріжжі по вул.Карпенка-Карого, біля буд.№7 керував транспортним засобом «ЗАЗ Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Ворона Д.С. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

На відеозаписі відсутній момент зупинки транспортного засобу, будь-які докази, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 в справі відсутні.

В справі відсутні докази, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була прийнята поліцейськими без участі свідків.

Поліцейським не було надано ОСОБА_1 другого примірника акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 і його захисник Ворона Д.С. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися. ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив розглядати подану апеляційну скаргу без його та захисника участі, а тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд вважав можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 і захисника Ворони Д.С.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №392940 від 10.03.2023 року, без пояснень, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ОКЗНПД» ЗОР від 10.03.2023 року, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя), огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 , відмовився від підпису;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовані обставини правопорушення, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку, роз`яснення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи судом були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції внаслідок виявлення передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до нього матеріалах.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія.

При цьому всупереч протилежним аргументам захисника, апеляційний суд зауважує, що жоден із нормативних документів не дає водієві та його захиснику права оспорювати таку вимогу поліцейського. З відеозапису зловживання поліцейського в цій частині не вбачається.

Так, з дослідженого судом відеозапису об`єктивно вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобілю «ЗАЗ Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , завів автомобіль та розпочав рух заднім ходом, намагаючись покинути місце події. Під час спілкування з співробітниками поліції ОСОБА_1 хитався, його мова була не чіткою. ОСОБА_1 поводив себе неадекватно. На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ Sens», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент його зупинки працівниками поліції, у суду апеляційної інстанції немає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.

Заперечуючи проти протоколу, захисник зазначив, що були відсутні свідки.

Відповідно до приписів ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів. Під час такого огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Під час вимоги поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння був застосований технічний засіб відеозапису, а тому наявність свідків в даному випадку не є обов`язковою.

На цих підставах суд не приймає до уваги зазначені заперечення.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Те, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було надано другого примірника акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не впливає на законність постанови суду першої інстанції та не спростовує факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, та не може бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Після дослідження всіх доказів у їх сукупності у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.

Загалом доводи апеляційної скарги захисника фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою районним судом постановою, проте висновків суду не спростовують.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відтак у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Ворони Дениса Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 квітня 2023 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 336/2330/23