ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8964/23
провадження № 3/753/3972/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 31 травня 2023 року надійшли протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що постановою судді від 24 липня 2023 року об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17 травня 2023 року серії ААД № 441434, водій ОСОБА_1 16 травня 2023 року, о 23 год. 20 хв., за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 10/12, керуючи транспортним засобом «Toyota Highlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бордюр та відбійник. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пп. 2.3б; 12.1 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17 травня 2023 року серії ААД № 441436, водій ОСОБА_1 16 травня 2023 року, о 23 год. 20 хв., за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 10/12, керував транспортним засобом «Toyota Highlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці ДТП та в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 19 червня 2023 року, 26 червня 2023 та 24 липня 2023 року ОСОБА_1 та його захисник Беніцька В.І. не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення були повідомлені належним чином, завчасно до початку судового розгляду, за допомогою SMS-повідомлення.

Так, 19 червня 2023 року від захисника Беніцької В.І. надійшло до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення судового засідання, судом було вирішено вказане клопотання та відкладено розгляд протоколів у справі про адміністративні правопорушення.

26 червня 2023 року захисник Беніцька В.І. ознайомилась з матеріалами справи та надала суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю у іншому процесі, через що судом відкладено судовий розгляд та повідомлено захисника та ОСОБА_1 про наступну дату судового засідання.

У подальшому, в день судового засідання, 24 липня 2023 року, о 11 годині 30 хвилин, захисник Беніцька В.І. в черговий раз надіслала до суду клопотання про відкладення судового засідання, мотивуючи його неможливістю з`явитись у суд.

Суд звертає увагу на те, що заяви та клопотання подаються до суду завчасно, але не пізніше 24 годин до засідання, через канцелярію суду з тим, щоб суд мав можливість визначити час, необхідний для їх вирішення.

У той же час, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок належним чином повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено.

З урахуванням наведеного, суддя дійшла висновку розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, оскільки безпідставне умисне затягування розгляду справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким зокрема є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а також завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення, зокрема щодо своєчасного розгляду справи (ст. 245 КУпАП).

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 441434 від 17 травня 2023 року, складений стосовно ОСОБА_1 , схема місця ДТП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 441436 від 17 травня 2023 року, складений стосовно ОСОБА_1 , пояснення свідка ОСОБА_2 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копія водійського посвідчення ОСОБА_1 , відеозаписи з бодікамер поліцейських № 473953, № 472346.

Захисник Беніцька В.І. надіслала письмові пояснення ОСОБА_1 щодо адміністративних правопорушень за протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 441434 та серії ААД № 441436, з яких вбачається, що ОСОБА_1 свою вину категорично заперечує.

Так, ОСОБА_1 у письмових поясненнях вказує на те, що не керував транспортним засобом «Toyota Highlander», державний номерний знак НОМЕР_1 . Крім цього зазначає, що при відеофіксації події у працівників поліції між собою винник обґрунтований сумнів у тому, що автомобілем керував саме він і один з поліцейських вказував, що на відрізку дороги встановлені камери, за якими існує можливість перевірити ці обставини. У подальшому працівники повідомили його, що всі факти будуть перевірені за записами камер, встановлених на відповідному відрізку дороги, оскільки стверджував, що він не винен та не керував транспортним засобом.

Разом з тим, до матеріалів справи працівниками поліції не долучено будь-яких записів з камер відеоспостереження, встановлених на відрізку дороги у м. Києві на вул. Ревуцького, 10/2. Отже, ОСОБА_1 стверджує, що працівниками поліції не встановлено суб`єкта адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 вважає, що працівники поліції не встановили всіх учасників, обставин події та склали протоколи про адміністративні правопорушення з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376. У зв`язку чим, просив суд закрити справу стосовно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши письмові пояснення ОСОБА_1 , дійшла таких висновків.

Дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, суддя оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що складені працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 протоколи відповідають вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містять виклад суті вчинених правопорушень та є джерелом доказової інформації про події правопорушень та особу, яка їх вчинила.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 17 травня 2023 року серії ААД № 441434, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б; 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, під час керування транспортним засобом, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди 16 травня 2023 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення від 17 травня 2023 року серії ААД № 441436, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, у протоколі в повній мірі викладено суть правопорушення, зокрема він складений за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- схемою місця ДТП до протоколу, в якій вказані місце розташування транспортного засобу на дорозі після зіткнення, умови погоди, стану дорожнього покриття, освітлення, пошкодження транспортного засобу після ДТП: «Toyota Highlander», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Соціотерапія» від 17 травня 2023 року, згідно з яким такий огляд не проводився;

- письмовими поясненням свідка ОСОБА_2 , який і викликав працівників поліції на місце пригоди. Так, свідок вказав, що 16 травня 2023 року, о 23 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом «Volkswagen» за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 10/12, його на великій швидкості обганяв автомобіль «Toyota Highlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , який в`їхав у відбійник. У подальшому, зупинився та побачив, що з транспортного засобу «Toyota Highlander» вийшов водій, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, після цього одразу викликав працівників поліції. Водій, який вийшов з автомобіля одразу почав пропонувати гроші, аби не викликати поліцію. Через деякий час, п`яний водій почав домовлятися з іншою людиною, щоб та вказала на себе як водія транспортного засобу;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського № 473953, 472346, відповідно до якого, свідок ОСОБА_2 , надає пояснення щодо керування транспортним засобом, який скоїв ДТП, саме ОСОБА_1 (показання з бодікамери № 472346 з 00 хв. 20 с. до 00 хв. 50 с.). Після чого працівниками патрульної поліції було вказано на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на газоаналізаторі Alcotest drager 6820. ОСОБА_1 у категоричній формі декілька разів відмовляється, вказуючи про те, що не керував транспортним засобом (з бодікамери № 473953 39 хв. 30 с.). Стосовно ОСОБА_1 було складено протоколи, з якими його було ознайомлено, роз`яснено права відповідно до Конституції України та ст. 268 КУпАП (з бодікамери № 473953 з 01 год. 55 хв. 10 с. до 01 год. 57 хв. 30 с.).

Дослідивши вказані матеріали справи суд дійшов висновків, що ними підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Щодо письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про відсутність доказів керування саме ним транспортним засобом, а тому відсутність обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення суб`єкту, що тягне за собою відсутність складу адміністративних правопорушень, то суд зазначає таке.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Отже, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є керування транспортним засобом.

Керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідка та відеозаписом, які суд дослідив і які суд вважає беззаперечними та такими, що узгоджуються із матеріалами, доданими до протоколів. У суду не має підстав не довіряти вказаним показанням свідка, адже він не є особою, яку можна вважати зацікавленими у розгляді справи, оскільки не мають жодних відносин із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окремо суд зазначає, що попри те, що працівники патрульної поліції приїхали на місце події після, однак ними було спрямовано дії для отримання можливих відеозаписів, що підтверджується відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 36 КУпАП, яка регулює порядок накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Втім, частиною 2 цієї статті встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З цих двох адміністративних правопорушень, що ставляться у провину ОСОБА_1 , найбільш серйозним за санкцією статті є передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення та накладення на нього стягнення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 124, 130 ч. 1, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 4 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М.С. Бондаренко