Справа №621/2685/23
Провадження №3/621/673/23
Постанова

Іменем України

01 серпня 2023 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Шахова В.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

09.07.2023 о 23:02 год. ОСОБА_1 в смт Слобожанське, Чугуївського району Харківської області по вул. Балаклійське шосе, 2 керував автомобілем Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Водій ОСОБА_1 під відеозапис відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, а також від продуття приладу газоаналізатору Drager ARKL-0151, а також від огляду у найближчому медичному закладі Зміївській ЦРЛ (вул. Таранівське шосе, 1-Б, Чугуївського району Харківської області).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час судового розгляду вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та надав пояснення в яких вказав, що він знаходився у тверезому стані, крім того зауважив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд дійшов наступного.

Так, п. 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

З наданого відеозапису вбачається, що 09.07.2023 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я.

Отже, відеозаписом в достатній мірі об`єктивно зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, вимога ПДР (п. 2.5) водієм ОСОБА_1 виконана не була.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він є належним доказом. Крім того, відеозапис є допустимим доказом, оскільки здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції не були залучені свідки не приймаються до уваги суду з огляду на наступне.

Так, виходячи з положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водіїв на стан сп`яніння має проводитись поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Крім того, відповідно до п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відтак, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 та досліджених в судовому засіданні доказів, приходжу до висновку, що вина у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 09.07.2023 серії ААД № 011613 в якому зафіксовано порушення п. 2.5 ПДР; рапортом ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 10.07.2023; відеозаписом доданим до протоколу яким зафіксовано, що ОСОБА_1 під відеозапис відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, від продуття приладу газоаналізатору Drager, а також від огляду у найближчому медичному закладі Зміївській ЦРЛ. Так само, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та надання пояснень.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з довідки ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами певної категорії не має та відносно нього складено постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз`яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Оцінивши надані докази, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи конкретні обставини правопорушення, підтверджені належними та допустимими доказами та абсолютно визначеною санкцією, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 належить накласти стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з нього судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 130, 249, 251, 252, 280, 283-285, 288, 289, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 /один/ рік.

Штраф підлягає оплаті у 15-денний строк, який перерахувати: отримувач ГУК Харківська обл/Харківобл/21081300, р/р UA0020001, , код класифікації доходів бюджету: 21081300, Банк отримувача: Державне казначейство України.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави (стягувач Державна судова адміністрація України) в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., які перерахувати на р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві / м. Київ / 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: