н/п 3/174/200/2023
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2023 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с-ще Островне Охотського р-ну Хабаровського краю, громадянки України, працює технічним працівником у Вільногірському ліцеї № 5, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якій, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені її права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 721090 від 18.07.2023, 12.07.2023, близько 23:06 год., по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 висловлювалася нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, чим завдала психологічного тиску гр. ОСОБА_2 , чим порушила п.2 ч.2.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що 12.07.2023 пішла на день народження, повернулась близько 22:00 год., але чоловік додому її не пустив. Стукала, однак він двері не відчиняв та сказав, що буде викликати працівників поліції. Двері квартири він їй відчинив тільки коли приїхали працівники поліції. Вона була дуже розстроєна цими подіями, тому пішла у ванну кімнату, де ножем, який взяла на кухні, порізала собі вену на руці. Їй викликали «швидку» та у лікарні зашили поріз. Нецензурною лайкою в адресу чоловіка не виражалась, фізичною розправою не погрожувала.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян.

Частиною 1 ст.256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким і визначаються межі судового розгляду по даній справі.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011, заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015).

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вказана норма закону є бланкетною, диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Разом з цим, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушила приписи п.2 ч.2.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», однак даний закон зазначеної норми не містить, тому в цій частині об`єктивна сторона правопорушення належним чином не конкретизована.

Окрім того, у протоколі вказано, що ОСОБА_1 своїми діями завдала «психологічного тиску» ОСОБА_2 , що не відповідає диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, якою передбачено завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого і зазначені терміни не є тотожними, а відтак об`єктивна сторона правопорушення в діях ОСОБА_1 у цій частині посадовою особою належним чином також не встановлена.

Крім того, ОСОБА_1 факт вчинення психологічного тиску стосовно ОСОБА_2 , висловлювання на його адресу нецензурної лайки заперечує, а у протоколі не конкретизовано у чому саме полягав вказаний «психологічний тиск», і будь-яких допустимих доказів на підтвердження її винної поведінки, крім пояснень потерпілого, що є недостатнім, оскільки він є заявником по справі, матеріали справи не містять.

Також, з набранням чинності у 2008 році Закону № 2229-VIII у національне законодавство була введена концепція «дитина свідок дитина постраждала від домашнього насильства». Дана концепція передбачає, що дитина, яка стала свідком (очевидцем) домашнього насильства, повинна бути визнана правоохоронними органами постраждалою (потерпілою) від домашнього насильства.

Такі зміни у законодавстві пов`язані з імплементацією норм Стамбульської конвенції.

В більшості випадків, якщо в сім`ї має місце домашнє насильство, то як мінімум одна дитина є її свідком, і, відповідно, повинна бути ідентифікована та визнана потерпілою, якщо навіть не вона звернулась у поліцію, а мати/батько чи інші особи.

Із заяви ОСОБА_2 слідує, що вдома, під час вищевказаних подій, були діти, однак, ці обставини посадовою особою, яка склала протокол, не перевірені, вік дітей та чи дійсно насильство у сім`ї відбулося у їх присутності не з`ясовано.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено працівником поліції з порушеннями вищевказаних норм, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в її діях при складанні протоколу посадовою особою не конкретизована, достатніх та допустимих доказів на підтвердження її винної поведінки не надано, а відтак її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому, в межах складеного протоколу, склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.40-1, п.1 ст.247, ст.284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова