ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/3343/21 Номер провадження 33/814/248/23Головуючий у 1-й інстанції Сугачова О.О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.2 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Андрейко Я.Г., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Феня Максима Дмитровича на постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 12 травня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Московського районного суду міста Харкова від 12 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн на користь держави.

Цією постановою громадянин Республіки Гана ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 14.02.2021 о 18:00 годині в м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 160/5, він керував автомобілем «BMW 328I» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ДПР18 № 024574 від 14.02.2021 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Фень М.Д. подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 12 травня 2021 року, та закрити провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова була прийнята судом з порушенням норм КУпАП, обставини справи були досліджені не в повному обсязі.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що працівниками поліції було порушено процедуру оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , як громадянину іншої держави, який не розуміє українську мову, не було надано послуги перекладача. Стверджує, що він взагалі не розумів, що відбувалося, стверджує, що в стані алкогольного сп`яніння він не перебував.

Окрім цього, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що апелянт про судовий розгляд справи належним чином не повідомлявся та не був присутнім при розгляді даної справи судом першої інстанції, Про дану постанову дізнався 25.09.2021 року при складанні відносно нього протоколу за ч.4 ст. 126 КУпАП, після чого 04.10.2021 року подано апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 не брав участі в судовому засіданні під час розгляду справи, про постанову про адміністративне правопорушення дізнався лише 25.09.2021 року, тому подана ним 04.10.2021 року апеляційна скарга підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2021 о 18:00 годині в м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 160/5, ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 328I» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ДПР18 № 024574 від 14.02.2021 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 14.02.2021 (а.с.3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.8-9), відеозаписом (а.с.6), рапортом (а.с.10), направленням (а.с.5), копією постанови Київського районного суду м. Харкова від 20.07.2020 (а.с.12-13), довідкою (а.с.14).

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену частиною другою статті 130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції було порушено процедуру оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, адже ОСОБА_1 , як громадянину іншої держави, який не розуміє українську мову, не було надано послуги перекладача, суд відхиляє з наступних підстав.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції, зупинивши водія ОСОБА_1 , враховуючи те, що він є іноземцем, спілкувалися з ним англійською мовою. Разом із ним перебувала його дівчина, яка вільно спілкувалася російською та англійською мовами. В ході спілкування повідомили йому, що виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 заперечував, пропонував поліцейським гроші у розмірі однієї тисячі гривень. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Drager, на що ОСОБА_1 згодом погодився. В ході проведення огляду, після того, як ОСОБА_1 обрав трубку, розпакували її, перевірили, що в трубці відсутній алкоголь, в присутності двох свідків ОСОБА_1 почав втягувати в себе повітря з газоаналізатора замість того, щоб дмухати в трубку. Працівники поліції декілька разів попереджали ОСОБА_1 про те, що він має нормально проходити огляд, що він просто проігнорував. Разом із тим, із матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 також частково розуміє російську мову. Після чергової спроби дмухати в трубку газоаналізатора ОСОБА_1 знову ухилявся від нормального проходження огляду, що працівниками поліції було розцінено як відмову від проходження огляду.

Так, із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 послідовно та усвідомлено виконував вимоги інспектора поліції, спілкувався впевнено та ознак нерозуміння законних вимог не виявляв, клопотань про залучення захисника чи перекладача не подавав. До того ж, ОСОБА_1 вів розмову із співробітниками поліції, розумів суть їх запитань, пояснював свою версію подій, зокрема зазначав про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а його вже певний час назад зупиняли та перевіряли працівники поліції. Крім того, разом із ОСОБА_1 перебувала його дівчина, яка, як вбачається із відеозапису, володіла як англійською мовою, так і російською.

Зважаючи на той факт, що спілкування інспектора поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення із ОСОБА_1 відбувалось переважно англійською, частково російською мовами, суд доходить висновку про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення огляду та вимог статті 266 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що в матеріалах справи міститься копія довідки про звернення за захистом в Україні, видана Головним управлінням ДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , в якій не видно дати видачі, однак яка була дійсна до 12.12.2018 року, пізніше продовжено строк дії до 30.05.2020 року (а.с.36), проживав на той час в Україні, мав у володінні транспортний засіб із українськими державними реєстраційними номерами, яким керував, а отже погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність жодних даних, які би свідчили про обмеження за мовними ознаками ОСОБА_1 у його правах чи про несправедливість судового розгляду щодо нього в цілому.

Аналогічних висновків дійшли Запорізький апеляційний суд у постановах від 29.12.2020 року (справа №335/7771/20), від 08.07.2022 року (справа № 335/12642/21), Київський апеляційний суд у постанові від 16.04.2021 року (справа № 755/5930/20).

Доводи апеляційної скарги про не роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, позбавлення права користуватися юридичною допомогою, перекладача, апеляційний суд, враховуючи, що інспектор поліції вільно спілкувався із ОСОБА_1 англійською мовою і частково російською, відхиляє як такі, що не спростовують факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Не установлено, що отримання доказів у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 130 КУпАП, відбулось із істотним порушенням прав та свобод людини, а також не підтверджено вчинення неправомірних дій працівниками поліції при виявленні правопорушення та складанні відповідного протоколу.

Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки апелянтом не наведено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Хабардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст. 16 КУпАП, іноземці, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Феня Максима Дмитровича не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду - задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Фень Максиму Дмитровичу строк на оскарження постанови судді Московського районного суду міста Харкова від 12 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Феня Максима Дмитровича - залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 12 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин