Дата документу 26.07.2023
Справа № 334/5727/23
Провадження № 3/334/2342/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року

Суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм ТОВ «Запоріжградтранс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №341758, складеного 10.05.2023 року ст. інспектором ВБОР УПП в Запорізькій області капітаном поліції Івахненко В.М., 09.05.2023 року о 14:57 год. в м.Запоріжжі, по пр-ту Металургів,2, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes benz 812 d», д.н.з. НОМЕР_1 , проводив господарську діяльність, а саме: здійснював перевезення пасажирів на комерційній основі без відповідних дозвільних документів, зазначених в ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», чим порушив ст. 50 ЦК України, ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», ст.ст. 42, 58, 128 ГК України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, його представник адвокат Шевченко О. подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке підтримав в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника, вважає, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Диспозиція вказаної норми передбачає декілька кваліфікованих складів, а також є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативних актів, а саме: до Господарського та Цивільного кодексів України та законів щодо ліцензування видів господарської діяльності, інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, господарська діяльність це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону, як підприємці.

Види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб`єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування визначаються Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII.

Ліцензія - це документ державного зразка, який засвідчує право ліцензіата на проведення зазначеного в ліцензії виду господарської діяльності протягом певного терміну за умови дотримання ліцензійних умов (ст. 1 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»).

Як вбачається з аналізу вищезазначених норм, суб`єктом адміністративного правопорушення провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», є фізична особа, яка зареєстрована, відповідно до закону, як підприємець.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Аналізуючи викладене, можна зробити висновок, що однією з основних ознак господарської діяльності є систематичність вчинення відповідних дій на постійній основі.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, зокрема, в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії, може бути лише суб`єкт господарювання.

Однак до протоколу не долучені докази того, що ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та не отримував ліцензії чи ліцензійної картки на здійснення певної господарської діяльності.

Більш того, матеріали справи не містять жодного переконливого доказу на підтвердження того, що діяльність ОСОБА_1 , пов`язана із перевезенням пасажирів, є регулярною, постійною та системною.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.09.2016 у справі «Karelin v.Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватись до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується стороною обвинувачення, а фактично судом).

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, під час розгляду справи встановлена відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки працівниками поліції не було доведено, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, а саме: здійснював перевезення пасажирів на комерційній основі, не маючи ліцензії на проведення даного виду діяльності.

Відтак, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 164 ч. 1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: С.М.Телегуз