Справа №295/7689/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції у Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 19.05.2023 о 20 год. 40 хв. в м. Житомирі, вул. Соснова, 67 водій ОСОБА_1 керував т/з DAWOO д.н.з. НОМЕР_2 в станы наркотичного спёяныння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, згідно висновку№ 368 від 19.05.2023 водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що керував т/з, був зупинений працівниками поліції без пояснення причин зупинки. В ході перевірки, поліцейський зауважив, що в автомобілі стрелися бризковики, які слід поміняти. Провели перевірку його документів, обшук його та транспортний засіб. Під час спілкування спочатку висловили підозру, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд, на що погодився, а потім змінили свою підозру, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння і запропонували проїхати до лікарні, на що також погодився і був доставлений до лікарні. Лікар під час огляд не виявив ознак ні алкогольного, ні наркотичного сп`яніння, він також здав біорідину на проведення аналізів. Працівники поліції не відсторонювали його від подальшого керування т/з і він продовжив свій рух. Через два тижні йому зателефонували, що в сечі знайдено канабіноїди. Зазначив, що наркотичні засоби ніколи не вживав і не вживає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника, дослідивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, додатково надані документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Зважаючи на наведене, якість формування матеріалів протоколу є дуже важливою складовою справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи. Саме від якісно складеного протоколу про адміністративні правопорушення працівниками поліції і залежить повне та об`єктивне з`ясування обставин події, встановлення особи правопорушника та притягнення його до відповідальності.

Об`єктивна сторона частини першої статті 130 КпАП передбачає відповідальність за «керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння» (пункт 2.9. а Правил дорожнього руху України) або «відмову особи пройти відповідний огляд» (пункт 2.5. Правил дорожнього руху України).

Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, доказів про правомірність зупинки, а саме порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 запис не містить, при цьому поліцейській оглянувши автомобіль зазначив про те, що нібито стерлися бризковики, що в розумінні ПДР України не є порушенням Правил і не дає підстави для зупинки т/з.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейськиі не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (рішення від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису поліцейські, в порушення вимог ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію" зупинили водія ОСОБА_1 , здійснили перевірку документів, обшук ОСОБА_1 та обшук автомобіля. Під час проведення обшуку поліцейський запитав чи не перебуває ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, попросив подихати, а потім запитав чи згоден останній пройти огяд за допомогою приладу "Драгер", на що ОСОБА_3 заперечив факт вживання спиртних напоїів, при цьому погодився на проходження огляду. В послідуючому, поліцейський висловив підозру, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запропонував проїхати до медичного закладу, на що водій заперечив факт вживання наркотичних засобів і погодився проїхати до лікарні В медичному закладі ОСОБА_2 пройшов огляд, лікар константував відсутність ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння, про що зазначив в акті огляду. ОСОБА_2 також здав біорідину на дослідження. Згідно висновку № 368 в сечі виявлено канабіноїда. Зазначений висновок не містить доводів, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме перебування ОСОБА_4 в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, в порушення вимог ст. 266 КУпАП після проходження огляду в медичному закладі, ОСОБА_2 не був відсторонений від керування т/з.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя усправах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Суд приходить до висновку, що працівники поліції з метою штучного збільшення показників складання протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, не мали права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння. Крім того, висновок № 368 від 19.05.2023 не встановив факт перебування водія в стані наркотичного сп`яніня.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністартивна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП., що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко