Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/311/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Поступайло В. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2023 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 27 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17 000.00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 27 червня 2023 року, ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 20.05.2023 року о 21 год. 58 хв. по вул. Вокзальній, 74 у м.Кропивницькому керував транспортним засобом «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя) та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з недоведеністю.

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає наступне.

Вина правопорушника у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена, відеозапис не містить безпосереднього факту керування транспортним засобом, а також не є безперервним, тому його неможливо вважати належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, відеозапис складається з декількох частин та містить ознаки монтажу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази порушення водієм правил дорожнього руху, тобто відсутні належні підстави зупинки транспортного засобу, передбачені ст.35 ЗУ « Про національну поліцію».

При цьому посилається на практику ЄСПЛ в контексті застосування критерію доведення «поза розумним сумнівом».

Будучи повідомленим про місце та час розгляду справи, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. У зв`язку недопущення затягування розгляду справи, апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис події, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення

Відповідно до п. 6, Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735). огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №296930 від 20.05.2023, ОСОБА_1 20.05.2023 року о 21 год. 58 хв. по вул. Вокзальній, 74 у м.Кропивницькому керував транспортним засобом «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя) та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів апелянта з приводу не керування транспортним засобом апеляційний суд зазначає наступне.

Зі змісту відеозапису долучено до протоколу вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 який керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , повідомили причину зупинки, в ході спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції повідомили йому, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з цим працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що останній погодився. При цьому, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 декілька разів намагався продути в Драгер, однак прилад не надавав жодного результату, ОСОБА_1 не вдихав достатньої кількості повітря, постійно зупинявся, при цьому не виконував вказівки працівників поліції відносно правильного використання алкотестеру Драгер. Такі дії правопорушника розцінені працівниками поліції, як відмова водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, відеозапис відображає стан водія ОСОБА_1 його поведінку з якої об`єктивно вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння.

Твердження у апеляційній скарзі про те, що долучені до матеріалів справи відеозаписи із портативного відеореєстратору не є безперервними, а це суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапис, затвердженої наказом МВС України від 08.12.2018 за №1026, також не приймаються до уваги, оскільки зазначене спростовується безпосередньо відеозаписами, які були досліджені апеляційним судом та з яких вбачається, що він розпочинається з моменту зупинки транспортного засобу та в цілому безперервно триває до моменту складення відносно ОСОБА_1 адміністративного протоколу. Тому в суду, при їх огляді не виникає сумніву у їх достовірності, тому суд визнає відеозаписи належними та допустимими доказами.

Доводи апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження апеляційним судом, оскільки з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не впливає на причину зупинки. За не виконання такого обов`язку, тобто відмови водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що у випадку не згоди апелянта з причинами зупинки працівниками поліції, це не виключає можливість відповідно до п.п.д) п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП, в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і їм дана належна оцінка, тому дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Між тим вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, суд дійшов помилкового висновку, наклавши на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, оскільки відповідно до довідки інспектора ВАП УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Ю.Мусікова від (а.с.5), ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом не отримував.

Так, відповідно до ч.2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Зі змісту ч.2 ст. 30 КУпАП вбачається, що позбавити права керування транспортними засобами можна лише ту особу, яка наділена таким правом.

Так відповідно до роз`яснення, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає зміні в частині накладення на ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення його права керування транспортними засобами строком на один рік, та вважає за необхідне виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, та вважати ОСОБА_1 підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 ( сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок .

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 червня 2023 року стосовно ОСОБА_1 змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови Кіровського районного суду м.Кіровограда від 27 червня 2023 року застосування судом до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.В.Широкоряд