Справа № 304/1083/23 Провадження № 3/304/663/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Галас А.Ю.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою юридичною освітою, розлучений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, є фізичною особою підприємцем,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

13 червня 2023 року до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 095641 від 06 червня 2023 року за частиною другою статті 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 06 червня 2023 року о 22 годині 33 хвилин по вул. Шумній, 25 в м. Ужгород керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку із фіксацією на боді камеру, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він не керував транспортним засобом, а лише перебував в такому. Зазначив, що автомобілем керував його товариш, який за ним приїхав до ресторану, де він був на дні народженні. Також зазначив, що після зупинки транспортного засобу друг відійшов по справах, а сам ОСОБА_1 залишився у припаркованому автомобілі. В той час до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та запропонували пройти тест. Однак він відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, так як не керував автомобілем. Не заперечував того факту, що вживав алкогольні напої, проте транспортним засобом не керував.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 095641 від 06 червня 2023 року; постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 581071 від 06 червня 2023 року; довідку про те, що останній притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; довідку про те, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу; довідку про те, що останній отримував посвідчення водія; відеозапис події від 06 червня 2023 року.

Оцінюючи зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя враховує таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, який слід застосовувати при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суддя звертає увагу на те, що частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 вказаної вище статті передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, у цій ситуації доведенню підлягає повторне протягом року вчинення ОСОБА_1 будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, а саме те, що будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченими з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

У правовідносинах, що розглядаються, на думку судді в матеріалах справи не знайшло підтвердження те, що ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом і відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, при цьому вказав, що він не керував транспортним засобом, а лише сидів у такому, при цьому він був з вимкнутим двигуном. Відповідно до статті 251 КУпАП пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Такі докази не повинні викликати у судді сумніви.

Суддею було досліджено відеозапис, який долучено до матеріалів справи в якості додатка. Оглянувши відеозапис із нагрудних камер поліцейських, суддею встановлено, що відео фіксація починається з моменту, коли автомобіль припаркований на узбіччі дороги, після цього він не переміщується.

Керування транспортним засобом це виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Перебування особи в транспортному засобі, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), не є доказом та не доводить факт керування транспортним засобом.

Будь-яких інших доказів (у розумінні до положень ст. 251 КУпАП), наприклад, пояснень свідків, із яких суддя могла би встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, до матеріалів справи не додано.

Суддя вважає неможливим перевірити наявність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення за відсутності відеозапису факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, лише на підставі документів, складених співробітниками поліції.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Наведені факти відповідно до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги судді однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.

Згідно з положеннями статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя дійшла висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення № 304/1083/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Гевці В. М.