Справа № 303/6563/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Носов В.В., за участю ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Закарпатській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №068697 про те, що він, 09.07.2023 о 14 год. 35 хв. на а/д М-06, 773 км., керував т/з «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами (постанова від 23.08.2022 у ВП №68835267), чим порушив вимоги ст.15 ЗУ «Про дорожній рух».

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Вказав на те, що за результатами звернення до ВДВС у м. Мукачево, та здійснення платежів щодо погашення присуджених до сплати аліментів на утримання доньки, отримав постанову державного виконавця від 16.05.2023 про закінчення виконавчого провадження, а відтак був упевнений, що встановлене обмеження на право керування т/з скасовано.

В подальшому, а саме 09.07.2023, під час складання працівниками поліції постанови за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП (перевищення допустимої швидкості), дізнався про те, що тимчасове обмеження скасовано не було.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступного висновку.

Згідно із ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За ч.3 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній, через юридичну необізнаність, помилково вважав, що постанова державного виконавця Стець Л.І. від 16.05.2023, якою виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №303/10454/21 від 11.07.2022 стосувалася виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Досліджені матеріали справи не містять будь-яких доказів на спростування повідомлених ОСОБА_1 відомостей. Підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було відомо про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, органами поліції надано не було.

З поданих ОСОБА_1 матеріалів, а саме постанови державного виконавця Стець Л.І. від 20.07.2023 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів погашена в повному обсязі Тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування т/з скасовано.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що працівником поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 266, 283, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі за ч.3 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ст.247 КупАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В.Носов