Справа № 369/7188/23
Провадження № 3/369/3609/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.07.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

22 квітня 2023 року о 17:39 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «MAZDA 6», д.н.з НОМЕР_1 , по вулиці Шевченка, 110, в с. Юрівка Фастівського району Київської області не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в наслідок чого здійснив зіткнення з трактором Т25 д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався попереду. Від зіткнення трактор здійснив перекидання. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп. 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 102951 від 22.04.2023 року, вбачається що 22 квітня 2023 року о 17:39 год., ОСОБА_1 , керував автомобілем «MAZDA 6», д.н.з НОМЕР_1 , по вулиці Шевченка, 110, в с. Юрівка Фастівського району Київської області та в стані алкогольного сп`яніння спричинив ДТП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер». Результат огляду позитивний 1,14% проміле.

Відповідно до цього ж протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп. 2.9(а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 22 квітня 2023 року о 18:30 год. ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції в громадському місці, чим порушував громадський порядок і спокій громадян.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ст. 173 КУпАП визнав в повному обсязі та у скоєному щиро розкаявся. Разом з тим, повідомив суд, що станом на день судового розгляду відшкодував водію транспортного засобу Т25 д.н.з. НОМЕР_2 завдані ним збитки. Вину у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив суду, що в стані алкогольного сп`яніння не керував транспортним засобом «MAZDA 6», д.н.з НОМЕР_1 . Під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціально технічного приладу «Драгер», на що останній погодився. Пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння результат становив 1,14% проміле, з яким ОСОБА_1 категорично не погодився та забажав пройти даний огляд повторно або в медичному закладі. Однак працівники поліції проігнорувавши бажання ОСОБА_1 склали відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Каракуця проти України» від 16 травня 2017 року).

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 124 КУпАП, передбачено відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено у ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція №1452/735), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395).

Відповідно до п. 7 розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури), який передбачений ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція №1452/735), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 при проведенні огляду та оформленні його результатів.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Так, з протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД: № 102952 та серії ВАВ № 105760 від 22 квітня 2023 року складених у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 173 КУпАП, що підтверджується схемою з місця ДТП, письмовими поясненнями свідків та поясненнями ОСОБА_1 .

Разом з тим, стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.

Дослідивши в судовому засіданні відеозапис з нагрудної боді-камери працівника поліції, який був доданий до матеріалів стави, судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціально технічного приладу «Драгер», не погодився з його результатом, який становив 1,14% проміле, в результаті чого звернувся до працівників поліції з бажанням пройти даний огляд повторно або в медичному закладі, однак з незрозумілих суду на те причин працівником поліції було проігноровано бажання ОСОБА_1 .

Враховуючи наведе, суд вважає що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не був дотриманий алгоритм дій, передбачений ст. 266 КУпАП, а тому огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 суд вважає недійсним.

Будь-які інші наявні у справі докази, у своїй сукупності не є достатніми для ухвалення рішення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно визнання його вини у вчиненому.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, серед яких протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 102952, серії ВАВ № 105760 та серії ААД № 102951 від 22 квітня 2023 року, схему місця ДТП, письмові пояснення свідків та пояснення надані в судовому засіданні ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що вина останнього доведена поза розумним сумнівом, в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених та ст. 124, ст. 173 КУпАП, а провадження у справі щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При призначенні стягнення правопорушнику, суд відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Згідно з положеннями ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за доцільне закрити провадження у справі щодо водія ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 173 КУпАП, у виді штрафу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 23, 36, 40-1, 173, 124, 130 ч. 1, 245, 247, 252, 251, 280, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 102951 від 22 квітня 2023 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ст. 124 КУпАП (протоколи про адміністративні правопорушення серії ВА 105760 та ААД № 102951 від 22 квітня 2023 року) та з урахуванням ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 7 (семи) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак