Справа№938/483/23
Провадження № 3/938/263/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, утриманців немає,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносносвоєї матері ОСОБА_2 .

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1 , 28.06.2023 приблизно о 16год 00хв. за місцем свого проживання в с.Довгополе Верховинського району, перебуваючи у нетверезому стані вчинив домашнє психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме, ображав їх нецензурними словами, голосно кричав, принижував честь та гідність, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КпАП України.

В судове засідання 12.07.2023 з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи міститься заява потерпілої, в якій вона просить адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 розглядати без її участі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не заперечив проти розгляду справи без участі потерпілої, а саме його матері ОСОБА_2 .

Будучи допитаним у судовому засіданні, ОСОБА_1 , вину у вчиненому правопорушенні визнав частково. Пояснив, що 28.06.2023, він випивав алкоголь. Повернувшись додому, де проживає разом з матір`ю та зробила йому зауваження, з приводу вживання алкоголю. У відповідь він почав ображати матір, та голосно кричав, так як вона погано чує. Зазначив, що точно не пам`ятає, які слова говорив матері, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.

З метою отримання пояснень потерпілої особи, судове засідання було відкладено на 24.07.2023.

В судове засідання 24.07.2023 з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. Потерпіла особа в судове засідання не з`явилася. Як повідомив ОСОБА_1 , його мати не змогла прибути до суду, оскільки така є особою похилого віку, та через погане самопочуття не змогла прибути до суду. Просив розглядати справу без її участі.

В судовому засідання 24.07.2023 ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно кричав на матір та ображав її, що могло завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п. 16, 14, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 , з якою він спільно проживає та пов`язаний спільним побутом, правами та обов`язками, домашнє насильство, а саме умисні дії психічного характеру, які полягали у тому, що він ображав її нецензурними словами, голосно кричав та принижував честь і гідність.

Таким чином, характер вчиненого порушення з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчить про наявність в його діях складу даного правопорушення - вчинення домашнього насильства у розумінні п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №437171 від 03.07.2023, відповідно до якого 28.06.2023 приблизно о 16год 00хв. за місцем свого проживання в с.Довгополе Верховинського району, перебуваючи у нетверезому стані вчинив домашнє психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме, ображав їх нецензурними словами, голосно кричав, принижував честь та гідність, чим була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.06.2023 згідно з якою ОСОБА_2 заявила про те, що 28.06.2023 о 16.00год в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї матері, а саме: ображав нецензурними словами, кричав і принижував честь і гідність, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої;

-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 29.06.2023, в яких вона зазначила, що проживає в АДРЕСА_1 , спільно зі своїм сином ОСОБА_1 , у спільному житловому будинку. Вона є особою перестарілого віку, та її син ОСОБА_1 , офіційно зареєстрований по догляду за нею. Син останнім часом зловживає спиртними напоями та перебуваючи у запої вчиняє сварки. 28.06.2023 він прийшов додому у нетверезому стані та вчинив сварку з нею, в ході якої кричав на неї, ображав нецензурними словами, принижував її честь та гідність;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №300937 від 29.06.2023, згідно з яким ОСОБА_3 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , строком на 1 добу з 15год 00хв. 29.06.2023 до 15год 00хв. 30.06.2023;

-поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним в судовому засіданні а також його письмовими поясненнями від 03.07.2023, в яких він підтвердив обставини вчинення правопорушення, зазначені в протоколі.

-оглянутим в судовому засіданні відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, записаним на CD-R диск, на якому зафіксовано факт відвідування 29.06.2026 поліцейським офіцером громади ОСОБА_4 на підставі заяви ОСОБА_2 місця проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за місцем його проживання в с.Довгополе Верховинського району Івано-Франківської області. На вказаному відеозаписі ОСОБА_1 під час відібрання поліцейським письмових пояснень, підтвердив, що словесно ображав свою матір ОСОБА_2 . Також було відібрано пояснення у потерпілої особи, яка зазначила, що її син, вже протягом трьох тижнів вживає спиртні напої, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ображає її нецензурними словами.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24, 30, 40-1, ч.1 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Роман ДЖУС