Справа №: 302/1202/23 3/302/363/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2023 смт. Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я адміністративний матеріал (протокол серії ААД № 127450 від 19.06.2023 року), який надійшов з ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2023 року о 10 год. 50 хв., водій ОСОБА_2 , рухаючись в смт.Міжгір`я по вул. Гагаріна, керував транспортним засобом марки ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування відповідної категорії, повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.1А ПДР України, та своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час судового засідання за допомогою sms-повідомлення (а.с.7), проте про причини неявки суду не повідомлено, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на складений протокол про адміністративне правопорушення на адресу суду ОСОБА_2 не подано.

У зв`язку з чим, враховуючи розумні строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд також враховує вимоги ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.126 КУпАП, відповідно до яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши у повному обсязі надані суду матеріали, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення та вина ОСОБА_2 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення доведена у повному обсязі, виходячи з таких підстав.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозиція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до положень ст.35 КУпАП повторним визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП підтверджена дослідженими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 127450 від 19.06.2023 року, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №308799 від 15.11.2022 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн., копія якої є матеріалах справи (а.с.3), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.4), з яких вбачається, що останній не заперечує фактичні обставини, зазначені у адміністративному протоколі, а також відтвореним у судовому засіданні носієм інформації у вигляді CD-диску (а.с.5), яким підтверджено обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і до ОСОБА_2 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП.

При цьому, при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його майновий та сімейний стан, ступінь його вини, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_2 стягнення в межах санкції статті, яке буде необхідне і достатнє для його виховання та запобіганню вчиненню нових правопорушень у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами мінімальним строком, який визначений санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, а саме п`ять років.

При цьому, суд вважає за неможливе застосування до ОСОБА_2 додаткового стягнення у виді оплатного вилученням транспортного засобу, оскільки суду не надано жодних документальних підтверджень (доказів) належності правопорушнику на праві приватної власності транспортного засобу марки ВАЗ-2107 держномер НОМЕР_1 , яким ОСОБА_2 керував за подіями, які мали місце 19.06.2023 року, а тому суд вважає за неможливе застосування до ОСОБА_2 додаткового стягнення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП у виді оплатного вилучення вказаного транспортного засобу.

Крім того, відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.33,35, 40-1,126 ч.5,276,279,280,283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає - 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (Отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок - UA0026001, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Адміністративний штраф сплачувати: Отримувач - ГУК у Закарпатській області/Закарпатська обл. 21081300, , рахунок - UA0007001, Банк отримувача -Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 21081300.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, законним представником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: Ю. В. Сидоренко