Провадження № 3/202/8657/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Кухтін Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал відповідно до якого ОСОБА_1 , 29 червня 2023 року о 18 годині 01 хвилин у м. Краматорську на перехресті вул. Промислової та Даргомижського, керував транспортним засобом OPEL KADETT д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest dragger 6820, результат позитивний, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Представник патрульної поліції в судове засідання не з`явився, виклик суду проігнорував.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП в якості доказів надано :

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №203783 від 29.06.2023 року складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- диск з відеофіксацією подій про вчинене правопорушення;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- результати тестування на алкоголь;

- пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

Разом з тим, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результати тестування №268, долучені до матеріалів справи у якості доказів вини ОСОБА_1 , складені на іншу особу, а саме різняться літери в прізвищі особи яка вчинила правопорушення та особи, яка проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння. Зазначена обставина свідчить про порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, необхідно зазначити, що висновки щодо результатів огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Крім того, відповідно до вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння та відмову особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №203783 від 29.06.2023 року слідує, що ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ст. 130 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом, при цьому не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" наведено в п. 27 Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційнийадміністративний суд Верховного суду України в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Факт порушення Правил дорожнього руху має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (Постанова ВС у справі № 686/11314/17).

Разом з тим, до матеріалів справи долучений диск, який взагалі не містить підтверджень керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто вчинення ним технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Доданий працівниками поліції відеозапис містить лише фіксацію обставин проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, проте дані, які б свідчили про рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на відеозаписі відсутні.

У зв`язку із чим, суд не може прийняти до уваги у якості належного доказу зазначений відеозапис фіксації подій адміністративного правопорушення.

Що стосується письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд відноситься до них критично, оскільки вказані пояснення, також жодним чином не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки як вбачається з наданого відеозапису, вказані свідки були запрошені працівниками поліції вже після тривалої розмови з ОСОБА_1 .

Тобто, з відеозапису долученого до матеріалів справи, не встановлено, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності дійсно керувала транспортним засобом.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не зібрано.

Зазначене в своїй сукупності дає підстави дійти висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, відтак, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 130 ч. 1, 245, 247 ч. 1 п. 1, 251, 252, 268, 272, 280, 284, Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.О. Кухтін