Справа № 347/932/23
Провадження № 33/4808/550/23
Категорія ст.91 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю представників Копчука І.М, Циканюка М.П. в інтересах НПП "Гуцульщина", захисника Селяніна В.О. в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою директора НПП "Гуцульщина" на постанову Косівського районного суду від 07.06.2023 року відносно ОСОБА_1 за ст.91 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.91 КУпАП закрито на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою районного суду директор НПП "Гуцульщина" вважає її незаконною, оскільки постанова винесена з порушенням, оскільки суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження та оцінки всіх обставин справи у їх сукупності, дав невірну оцінку матеріалам справи та наданим доказам, а тому постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Просить Постанову Косівського районного суду від 07.06.2023 року скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

Окрім того, подав до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Косівського районного суду від 07.06.2023 року. Стверджує, що пропустив строк з поважних причин, просить строк поновити.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції то його слід поновити як пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно приписів ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення дляправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції в повній мірі було дотримано цих вимог закону, внаслідок чого було прийнято рішення про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ст. 91 КУпАП здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев`яти до двадцяти чотирьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих природних ресурсів чи без такої і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих природних ресурсів.

Заборони та режим використання територій природно-заповідного фонду, зокрема територій природних парків, регулюється статтею 21 Закону України «Про природно- заповідний фонд». Вказана норма містить вимоги щодо охорони природних комплексів та об`єктів національних природних парків та передбачає заборони щодо здійснення певних видів діяльності в залежності від функціонального зонування. Згідно функціонального зонування території НПП Гуцульщина в кварталі 16 заповідна зона складає незначну його частину та знаходиться на значній відстані від дороги, на якій встановлено шлагбаум.

Стаття 64 цього ж Закону передбачено конкретний зміст порушень законодавства про природно-заповідний фонд, за які передбачена відповідальності.

В протоколі про адміністративне правопорушення у відповідному рядку вказано про порушення природоохоронного законодавства, однак не зазначено, яку саме норму законодавства про природно-заповідний фонд порушено (статтю, (її частину) пункт, абзац нормативно-правового акту, вимоги якого було порушено). Зі змісту протоколу не вбачається, яким чином мною було вчинено правопорушення, яка незаконна діяльність провадилась на території природного парку, які вимоги режиму території природного парку порушено.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 вчинив пошкодження шлагбауму, однак не конкретизовано в чому саме полягає таке пошкодження.

До протоколу не додано доказів того, що саме ОСОБА_1 вчиняв дії, спрямовані на пошкодження шлагбауму.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 за його зверненням до філії ПАТ Прикарпаттяобленерго «Карпатська» на підставі довіреності, наданої йому ОСОБА_2 16.01.2023 року, було видано технічні умови тимчасового приєднання до електричних мереж електроустановок, згідно яких для забезпечення приєднання земельної ділянки до електромереж необхідно побудувати ЛЕП -0,4 кВт від опори №274 до ввідного пристрою 0,4 кВт, встановленого на кінцевій проектній опорі, встановленої на межі земельної ділянки. Для проведення робіт ПАТ Прикарпаттяобленерго було розроблено та затверджено проектно-кошторисну документацію, відповідно до якої він за дорученням ОСОБА_2 оплатив проектні роботи в сумі 5350 грн. та виконання електромонтажних робіт в сумі 159 300 грн. 11 березня 2023 року підрядна організація повідомила його про готовність виконати роботи, в зв`язку із чим він о 8.30.год. зателефонував до лісничого ОСОБА_3 щодо відкриття шлагбауму, в зв`язку із необхідністю використання дороги для підведення електромереж до земельної ділянки ОСОБА_2 . ОСОБА_3 запевнив його, що шлагбаум буде відчинено, однак через деякий час повідомив, що заступник директора НПП Гуцульщина ОСОБА_4 категорично заборонив відчиняти шлагбаум і надавати доступ йому чи іншим працівникам для проведення електромонтажних робіт до приватної земельної ділянки ОСОБА_2 ОСОБА_5 повідомляв лісничого ОСОБА_3 про необхідність безперешкодного проїздку до земельної ділянки. В зв`язку із тим, що працівники підрядної організації на той час вже завезли матеріали (електричні опори) та знаходилися біля шлагбауму, з метою уникнення додаткових витрат, він змушений був прибути на місце та вжити заходів для забезпечення проведення робіт. Саме з метою доступу до земельної ділянки ОСОБА_2 , ним фактично було здійснено тимчасове переміщення частини шлагбауму на узбіччя дороги зі збереженням його цілісності. А після проведення відповідних робіт по проведенню електрофікації вказаної земельної ділянки шлагбаум ним було повернуто на його попереднє місце без жодних ушкоджень.

Фактично жодних з описаних в протоколі дій ним вчинено не було, оскільки шлагбаум не був виведений з ладу, не зіпсований та не зруйнований підтвердженням чого є долучені до матеріалів справи фотознімки на яких відбражено розміщення діючого шлагбауму. ОСОБА_5 зазначає, що вказаний шлагбаум, який встановлений на дорозі до приватної земельної ділянки ОСОБА_2 не обладнаний інформацією, яка б вказувала на його належність НПП Гуцульщина. а також не містить жодних вказівок про обмежений характер в`їзду на відповідну територію.

Також у матеріалах даної адміністративної справи відсутні дані, які б підтверджували, що ділянка дороги, на якій розташований шлагбаум, перебуває у власності чи користуванні НПП «Гуцульщина».

Відповідно до положень ч.2 статті 152 ЗК України тільки власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, і відшкодування завданих збитків.

Водночас, із письмових матеріалів, доданих ОСОБА_6 вбачається, що шлагбаум розташований на дорозі, яка належить Шешорівській сільській раді та веде до земельної ділянки ОСОБА_2 . Водночас, жодного погодження із Шешорівською сільською радою щодо розміщення на належній сільській раді дорозі шлагбауму немає.

Крім цього слід вказати на те, що до матеріалів справи не долучено жодного дозвільного документу на встановлення на автодорозі шлагбауму та документу в підтвердження перебування вказаного шлагбауму саме на балансі НПП "Гуцульщина" , також не вказаного його балансової вартості а також відсутня і належна експертна оцінка ймовірно пошкодженого майна.

Доводи директора НПП "Гуцульщина" Ю. Стефурака в апеляційній скарзі стосовно наявності складу правопорушення передбаченого ст.91 КУпАП у діях ОСОБА_1 є недоведеними та нічим не підтверджені.

Таким чином висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.91 КУпАП є правильним та відповідає дійсним обставинам справи.

Інші доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Оцінюючи вищевикладені обставини, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити директору ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження постанови Косівського районного суду від 07 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу директора ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Постанову Косівського районного суду від 07.06.2023 року відносно ОСОБА_1 за ст..91 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз