Провадження № 3/161/3522/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку Волинської обл., громадянина України, із середньою освітою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувався, не судимого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

23.06.2023 року близько 20:00, ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: словесно ображав, принижував та шарпав її, чим завдав шкоди її психічному та фізичному здоров`ю. Дані події відбулися в присутності їх малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 23.06.2023 року між ним та ОСОБА_2 взагалі конфлікту не було, протиправних дій щодо останньої він не вчиняв. Коли він повернувся додому, то він побачив працівників поліції, які склали щодо нього адміністративні матеріали. Причина виклику поліцейських йому невідома, свою співмешканку ОСОБА_2 про причини виклику поліції він не запитував.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено зазначення термінів, які вживаються у даному Законі.

Домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими судом, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 798645 від 23.06.2023 року, складеним інспектором СПДН ВП Луцького РУП ГУНП у Волинській обл. лейтенантом поліції Кучею К.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 1);

-терміновими заборонними приписами стосовно кривдника серії АА № 266162 від 23.06.2023 року, яким ОСОБА_1 було встановлено заборону на 10 діб будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 3, 4);

-електронним рапортом чергового Луцького РУП ГУНП у Волинській обл. про обставини опрацювання повідомлення за ознаками вчинення домашнього насильства, яке відбулося 23.06.2023 року близько 20:00, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-6);

-заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 23.06.2023 року в яких остання зазначила, що того дня близько 19:50 вона поверталася разом зі своєю донькою з магазину та до неї підійшов її співмешканець ОСОБА_1 , який почав кричати, ображати її та висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою. Надалі, останній шарпнув її за руку та вирвав пакет з продуктами харчування. Після цього вона викликала працівників поліції. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене (а.с. 7, 8);

-письмовими поясненнями малолітньої ОСОБА_4 від 23.06.2023 року, яку було допитано в присутності її матері ОСОБА_2 та яка підтвердила той факт, що в її присутності батько вчинив щодо матері вищенаведені неправомірні дії (а.с. 9);

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 23.06.2023 року, які є рідною сестрою та матір`ю ОСОБА_1 відповідно. У своїх поясненнях свідки підтвердили, що 23.06.2023 року близько 20:00, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: словесно ображав, принижував та шарпав її. Дані події відбулися в присутності їх спільної малолітньої доньки ОСОБА_3 (а.с. 10, 11);

-формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 23.06.2023 року, складеним по відношенню до ОСОБА_1 , як кривдника, та ОСОБА_2 , малолітньої ОСОБА_4 як потерпілих осіб (а.с. 12, 13).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає, жодний із перелічених вище доказів ОСОБА_1 спростований не був.

На переконання суду, невизнання своєї вини ОСОБА_1 є обраним ним способом захисту, який має на меті уникнення.

Жодних доказів того, що у будь-кого зі свідків було упередження ставлення по відношенню до ОСОБА_1 при оформленні щодо нього адміністративних матеріалів, у ході судового розгляду судом не здобуто.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят ) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська