ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/312/23Головуючий у 1-й інстанції Братків І.І.
Провадження № 33/817/373/23 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Сагайдака В.В

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Сагайдака В.В. на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 18.04.2023 о 00 год. 21 хв. в с. Купчинці по вул. Б. Хмельницького, 1, Тернопільського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ FORZA державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння, тремтіння пальців рук, від медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 та проведене такого у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвокат Сагайдак В.В. не погоджується з прийнятою постановою, вважає її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке полягає у неправильному встановленні обставин справи.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт вважає, що при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , поліцейськими було порушено вимоги ст.266 КУпАП, оскільки його не було доставлено до закладу охорони здоров`я, у зв`язку з його незгодою на проведення огляду поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів.

Звертає увагу суду, що із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції доданого до матеріалів справи проглядається, що безперервність відеозйомки порушена, а також на відеозаписах відсутні докази: руху транспортного засобу; у який спосіб інспектор виявив ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 .

Вважає, що притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суддя не звернув уваги на порушення поліцейськими порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та не забезпечення можливості проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Просить скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Одночасно, ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих мотивів, що постанову Козівського районного суду від 07 червня 2023 року він отримав лише 14 червня 2023 року.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сагайдака В.В., які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 07.06.2023 та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущено ним з поважних причин і відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №497638 від 18 квітня 2023 року, 18.04.2023 о 00 год. 21 хв. в с. Купчинці по вул. Б. Хмельницького, 1, Тернопільського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ FORZA державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння, тремтіння пальців рук, від медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 та проведене такого у медичному закладі відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції встановлено, що працівниками поліції було виявлено факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом ЗАЗ FORZA, д. н. з. НОМЕР_1 , під час комендантської години, введеної у зв`язку з дією на території України воєнного стану.

Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу поліцейським повідомлено водієві ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці, від чого ОСОБА_1 відмовився і йому було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 також відмовився.

З огляду на дослідженні апеляційним судом відеозаписи, доводи апеляційної скарги захисника, що на відеозаписах відсутні докази руху транспортного засобу та у який спосіб інспектор виявив ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 є голослівними, та спростовуються вищенаведеним.

Твердження захисника про те, що його підзахисний ОСОБА_1 не керував траспортним засобом ЗАЗ FORZA, д. н. з. НОМЕР_1 , спростовуються переглянутими відеозаписами, якими підтверджується, що саме ОСОБА_1 був водієм вказано автомобіля, оскільки саме він знаходився за кермом транспортного засобу.

При цьому, ОСОБА_1 протягом всього часу будь-яких пояснень про те, що транспортним засобом керувала інша особа, поліцейським не повідомляв, не вбачається таких обставин і з матеріалів справи.

Таким чином, заперечення стороною захисту факту керування транспортним засобом розцінюються апеляційним судом як обраний спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а саме не забезпечили можливості проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом обставин події з якого слідує, що працівник поліції роз`яснює порядок та процедуру проведення огляду водіїв, у тому числі можливість проходження огляду, як на місці зупинки, так і проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я.

Оскільки ОСОБА_1 вказав, що відмовляється проходити огляд як на місці зупинка, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, поліцейські не мали підстав доставляти його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Той факт, що порушено безперервність відеозаписів долучених до матеріалів справи, що на думку захисту є недопустимим доказом, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки відеозаписом чітко зафіксовано виявлене працівниками поліції правопорушення, а саме відмова водія транспортного засобу, у якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. Наведені апелянтом міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи письмових заперечень на протокол про адміністративне правопорушення, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Козівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Сагайдаку В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Сагайдака В.В. залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя