3/441/561/2023 441/1355/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27.07.2023 суддя Городоцького районного суду Львівсько ї області Ференц О.І., розглянувши в присутності захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, Сірого А.В. та представниці потерпілого Буловчак Х.Р. матеріали, які надійшли з ДПП УПП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

за ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2022 близько 17 год. 30 хв. на 7 км. + 650 м автодороги М-10 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження ТЗ. ОСОБА_1 такими своїми діями порушив п. 1.5 , 2.3 б, 11.4 Правил дорожнього руху України.

Постановою слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області Думича А.І. від 10.05.2023 кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000147 від 12.02.2022, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України з боку водія ОСОБА_1 , копію даної постанови та копії матеріалів кримінального провадження № 0000147 від 12.02.2022 скеровано в УПП у Львівській області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, подав письмове клопотання про проведення засідання у його відсутності. Згідно поданих письмових пояснень ОСОБА_1 безпосередньо перед настанням ДТП він, очевидно, втратив свідомість, так як не пригадує, що відбувалося взагалі. Перед цим він відчув біль у серці, до тями прийшов вже від удару автомобілів. Лікар-кардіолог підтвердила, що за такі симптоми відповідають клінічним проявам інфаркту міокарда та, очевидно, саме в цей момент він міг втратити свідомість. Захисник ОСОБА_1 адвокат Сірий А.В., в судовому засіданні просить закрити справу відносно ОСОБА_3 з урахуванням положень ст. 17, 20 КУпАП, оскільки ДТП сталася через інший хворобливий стан особи, який спричинив втрату керованості над автомобілем. Тобто на момент ДТП ОСОБА_1 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними через короткострокову втрату свідомості внаслідок раптового серцевого приступу. За аналогією закону, яка може застосовуватися за встановленими КУпАП правилами, ст.17 КПК України встановлює, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, відтак вважає, що в даному випадку є виправданим застосування такої аналогії, адже подібної норми КУпАП не містить, але принципи доведення винуватості особи, правила доказування, оцінки доказів тощо у КУпАП та КПК України є фактично тотожними. Таким чином вважає, що достатніми доказами - медичними документами та поясненнями ОСОБА_1 , підтверджено, що в момент настання ДТП останній втратив свідомість, відтак у цей час перебував в стані неосудності, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності та в цілому унеможливлює визнання його винуватцем настання ДТП 12.01.2022.

Представниця потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Буловчак Х.Р. в судовому засіданні категорично не погодилася з доводами захисника Гудика І.В., оскільки після ДТП обидва водії були доставлені в медичні заклади, де їм було проведено медичні обстеження, за результатами яких не було встановлено факту інфаркту міокарда у ОСОБА_1 . Встановлені ОСОБА_1 діагнози не є раптовими, хвороби серця є довготривалими, відтак сідаючи за кермо він допустив байдужість та легковажність, безвідповідально віднісся як до стану свого здоров`я, так і до можливих наслідків керування автомобілем в такому стані. Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_2 зазнав тілесних ушкоджень, його майно знищено, відтак відшкодування заподіяних збитків безпосередньо залежить від встановлення винуватості ОСОБА_1 .. Оскільки останній свідомо порушив ПДР, спричинив ДТП, внаслідок якої пошкодив майно потерпілого і спричинив йому тілесні ушкодження, є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 236956 від 08.09.2022, матеріалами відеозйомки з огляду місця події, постановою про закриття кримінального провадження від 10.05.2023, іншими матеріалами справи.

Згідно вимог п.1.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р. з наступними змінами і доповненнями (далі ПДР України), дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Як встановлено у п.2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 11.4 ПДР України встановлено, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведеною повністю.

При цьому надані ОСОБА_1 медичні документи, згідно з якими за встановленими у ОСОБА_1 діагнозами можуть виникати раптові запаморочення, короткострокова втрата свідомості тощо, висновків суду не спростовують, оскільки згідно п.2.9 «б» водієві транспортного засобу забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення. З огляду на наведене, будучи усвідомленим про стан свого здоровя та наявні у нього діагнози, ОСОБА_1 не повинен був керувати транспортним засобом, оскільки усвідомлював, що такими своїми діями він створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху, що й мало місце у даному випадку.

Не приймає суд до уваги також заперечення ОСОБА_4 в тій частині, що ОСОБА_1 на момент ДТП був неосудний в силу іншого хворобливого стану, не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, оскільки такий стан медичними документами не підтверджений. Згідно ч. 2 ст. 19 КК України неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічної психічної хвороби, тимчасового розладу психічної діяльності, слабоумства або іншого хворобливого стану психіки.Наявні у ОСОБА_1 діагнози, пов`язані із серцевими захворюваннями, не свідчать про неможливість керувати своїми дій та розуміти їх значення, не повязані із хворобами психіки, у даному випадку саме ОСОБА_1 мав вживати відповідних заходів для недопущення таких ситуацій, про що і йдеться в ПДР України.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є такий вид адміністративного стягнення як штраф.

Крім того, в силу ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 справляється судовий збір, що становить 536 грн. 80 коп..

Керуючись ст.40-1, ст.124, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у виді адміністративного арешту.

Суддя О.І. Ференц