Справа № 308/4008/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю захисника-адвоката Шкорки І. М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/452/21, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Шкорки І. М. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.06.2021.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 425 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 050666 від 18.03.2021 та постанови судді від 10.06.2021 вбачається, що 12.03.2021 о 20 год, ОСОБА_2 поселив пять осіб у квартиру (гуртожиток) АДРЕСА_2 , чим порушив п. 13 постанови Кабінету Міністрів України № 104 від 17.02.2021.

В апеляційній скарзі, захисник-адвокат Шкорка І. М. просить скасувати постанову суду першої інстанції, а матеріали за протоколом щодо ОСОБА_2 направити органу, який їх направив до суду на доопрацювання. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_2 не є суб`єктом правопорушення, яке ставиться йому у вину, оскільки він є лише власником приміщення, яке він надає в оренду ФОП ОСОБА_3 , який в свою чергу надає у цьому приміщенні послуги з тимчасового розміщення. Вказане підтверджується договором оренди між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 , однак суд першої інстанції цю обставину до уваги не взяв. Напередодні події правопорушення знайомі звернулись до ОСОБА_2 з проханням порекомендувати житло для проживання на, що він порадив їм поселитися у ФОП ОСОБА_3 , натомість сам не надає відповідні послуги. Зміст пояснень ОСОБА_2 невірно відображений працівниками поліції, оскільки останній лише повідомив їх, що є власником приміщення гуртожитку та знає людей, яких направляв для поселення до ФОП ОСОБА_3 . Вказує і на те, що після відібрання пояснень, працівники поліції поїхали, однак через нетривалий час повернулись знову, та почали з`ясовувати де знаходиться ФОП ОСОБА_3 , однак отримавши відповідь про його перебування у відряджені прийняли рішення про складання протоколу щодо ОСОБА_2 , після чого повторно написали пояснення та

-2-

надали їх на підпис ОСОБА_2 , які останній підписав не читаючи через поганий зір та відсутність при собі окулярів. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки у ньому міститься невірне посилання на нормативно-правовий акт, який нібито порушив ОСОБА_2 , зокрема поліцейські послались не на постанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020, яка встановлює відповідальність за карантинні обмеженні, а на постанову Кабінету Міністрів України № 104 від 17.02.2021 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрі України», яким вносились відповідні зміни до актів Кабінету Міністрів України. Окрім того у протоколі не вказано свідків правопорушення, а саме 5-х осіб, яких нібито посилив ОСОБА_2 та не відображено їх персональні дані. Такі недоліки протоколу захисник вважає суттєвими, що є перешкодою для об`єктивного розгляд у справи. При розгляді справи щодо ОСОБА_2 , судом порушено вимоги ст. 245, 251, 278 КУпАП.

Будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на розгляд справи не з`явився. Останній судову кореспонденцію отримував, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. При цьому апеляційним судом враховується думка захисника-адвоката Шкорки І. М., який не заперечив проти розгляду справи без участі ОСОБА_2 , який обізнаний про час і місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Шкорки І. М., який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Також, завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,

-3-

винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення сері ВАБ № 050666 від 18.03.2021, ОСОБА_2 12.03.2021 о 20 год, поселив пять осіб у квартиру (гуртожиток) АДРЕСА_2 , чим порушив п. 13 постанови Кабінету Міністрів України № 104 від 17.02.2021, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

До протоколу на підтвердження викладених у ньому обставин правопорушення долучено пояснення ОСОБА_2 , рапорт інспектора СРПП ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 18.03.2021, фотосвітлини об`єкта нерухомості, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, в якій замовником значиться ОСОБА_2 .

В письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначав, що він є приватним підприємцем, здає в оренду об`єкт нерухомості гуртожиток та він на прохання свого знайомого поселив у свою квартиру, за адресою АДРЕСА_3 , власником якої являється п`ятьох людей, з яких дві жінки проживають і на даний час.

З наданих ОСОБА_2 в суді першої інстанції документів вбачається, що відповідно до договору оренди від 26.02.2021, ФОП ОСОБА_2 є орендодавцем, який надав в оренду ОСОБА_3 приміщення загальною площею 110 кв.м за адресою АДРЕСА_4 .

Отже, з вище наведеного договору оренди слідує, що приміщення гуртожитку загальною площею 110 кв.м за адресою АДРЕСА_4 масив знаходиться у користуванні ОСОБА_3 та використовується ним у його підприємницькій діяльності.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

-4-

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наведені докази, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, встановлюючи фактичні обставини адміністративного правопорушення, не оцінив належним чином сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи, та дійшов необґрунтованого й передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 в інкримінованому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Апеляційний суд констатує, що під час оцінки пояснень ОСОБА_2 , як на час складення протоколу, так і в суді першої, береться до уваги не сам факт визнання чи заперечення особою своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а ті фактичні дані, які мають значення для встановлення фактичних обставин у справі про адміністративне правопорушення та оцінюються у сукупності з усіма іншими встановленими відомостями.

Як вбачається з матеріалів справи та слідує з пояснень ОСОБА_2 , наданих в суді апеляційної інстанції, він є лише власником приміщення, яке він надає в оренду ФОП ОСОБА_3 , який в свою чергу надає у цьому приміщенні послуги з тимчасового розміщення людей, що підтверджується договором оренди, укладеного між ним та ФОП ОСОБА_3 , який суд першої інстанції до уваги не прийняв. ОСОБА_2 пояснював, що напередодні події правопорушення знайомі звернулись до нього з проханням порекомендувати житло для проживання на, що він порадив їм поселитися у ФОП ОСОБА_3 , оскільки він такі послуги не надає.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 вказані обставини підтвердив та пояснив, що саме він надає послуги з поселення до гуртожитку по вказаній в протоколі адресі. На підставі договору оренди, укладеної між власником ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 від 26.02.2021, приміщення гуртожитку загальною площею 110 кв.м за адресою АДРЕСА_4 масив знаходиться у його користуванні та використовується ним у його підприємницькій діяльності.

За змістом п. 13 постанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 104 від 17.02.2021 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрі України», з 24.02.2021 на території України встановлюється «жовтий» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: діяльність закладів, що надають послуги з розміщення (крім готелів, санаторно-курортних закладів, установ і закладів, які надають соціальні послуги, реабілітаційних установ для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, а також стаціонарних відділень первинного та складного протезування протезно-ортопедичних підприємств, що належать до сфери управління Міністерства соціальної політики).

Згідно з копіями витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також витягу з реєстру платників податків, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 з 12.04.2013 здійснює підприємницьку діяльність і основним видом економічної діяльності є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна

З наявної в справі декларації про готовність об`єкта до експлуатації вбачається, що замовником значиться ОСОБА_2 , однак, відповідно до договору оренди від 26.02.2021, ФОП ОСОБА_2 є орендодавцем, який надав в оренду ФОП ОСОБА_3 приміщення загальною площею 110 кв.м за адресою АДРЕСА_4 .

Також, відповідно з копіями витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також витягу з реєстру платників податків, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 з 07.02.2019 здійснює підприємницьку діяльність і основним видом економічної діяльності є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

-5-

На переконання апеляційного суду, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 050666 від 18.03.2021 працівником поліції вимоги Закону не були виконані, зокрема не визначено статусу ОСОБА_2 та чи такий у розумінні ч. 1 ст. 44-3 КУпАП може бути суб`єктом даного адміністративного правопорушення, а відтак чи відносно належного суб`єкту було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суддя першої інстанції, визнаючи ОСОБА_2 винним за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не встановив невідповідність даних протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, не звернув уваги на допущені порушення та не вжив заходів щодо їх усунення.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного пояснення свідків, зокрема й осіб, яких нібито поселив ОСОБА_2 та могли підтвердити вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Таким чином, приймаючи рішення в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , суддя першої інстанції, всупереч вимогам ст. 8, 245, 251, 252, 280, КУпАП, належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, розглянув справу без об`єктивного з`ясування фактичних обставин, а тому дійшов хибного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Висновок суду не ґрунтується на зібраних матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а сама постанова щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є невмотивованою.

Апеляційний суд приходить до висновку, що наявні в справі докази не дають підстави стверджувати, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а винність останнього у його вчиненні не знайшла свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином постанова судді підлягає до скасування, а провадження в справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

За наведених обставин, апеляційна скарга захисника-адвоката Шкорки І. М. в інтересах ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Шкорки І.М. задовольнити.

-6-

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.06.2021 щодо ОСОБА_4 скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя