ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1588/23 Справа № 213/111/23 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Дербіна Дмитра Олександровича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Судом встановлено, що 21.12.2022 о 20:03 год. в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Чумацький Шлях е/о № 180 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Ducato, днз НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість мови, неприродна блідість). На вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Відмова зафіксована поліцейським на технічні засоби відеозапису (БК 475213). Матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, 11.01.2023 о 16:10 год. на автодорозі м. Кривий Ріг - смт. Широке, БП № 7 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Ducato, днз НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей). На вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Відмова зафіксована поліцейським на технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно національної автоматизованої інформаційної системи ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 . Повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня.

В апеляційній скарзі захисник Дербін Д.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року. На підтвердження чого зазначив, що ним було подано апеляційну скаргу на оскаржену постанову без пропуску строку, проте 01 червня 2023 року Дніпровським апеляційним судом його апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_1 , було повернуто особою не уповноваженою на дану процесуальну дію. Звертає увагу, що таким чином апеляційним судом позбавлено ОСОБА_1 права на захист.

В апеляційній скарзі адвокат Дербін Д.О. просить постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.03.2023 року скасувати та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування вказує, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Звертає увагу суду, що оформлення матеріалів справи поліцейськими відбувалось з грубим порушенням порядку складання та подальшого викладення фактів в протоколі, який не відображає всі обставини. Поліцейським не було проінформовано водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу. Зауважує, що пояснення свідків були відібрані на виготовлених бланках, в яких було сформульовано зміст пояснень із обставинами вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про неналежність та недопустимість письмових пояснень свідків. Стверджує, що зазначені ознаки сп`яніння в протоколах про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 , носять сумнівний характер, оскільки не вбачаються з відеозапису, долученого до матеріалів справи. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського не можуть бути беззаперечними доказами факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, на підтвердження чого посилається на рішення ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 року. Зауважує, що поліцейським було встановлено таку ознаку як почервоніння очей, яка не передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735. Крім того, в протоколі зазначені ознаки, які не підпадають під ознаки наркотичного сп`яніння.

До апеляційного суду надійшла заява захисника адвоката Дербіна Д.О. про розгляд апеляційної скарги без його участі. Повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 в суд не з`явився, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не заявляв.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову суду 1-ї інстанції без змін, виходячи з наступного:

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 29 березня 2023 року. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.03.2023 року відносно ОСОБА_1 була подана адвокатом Дербіним Д.О. через суд першої інстанції 06 квітня 2023 року, тобто без пропуску строку на апеляційне оскарження. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2023 року вказану апеляційну скаргу було повернуто адвокату, у зв`язку з тим, що доданий до апеляційної скарги Договір про надання правової допомоги від 21.02.2023 року не є належним доказом повноважень адвоката на подачу апеляційної скарги. Разом з тим, враховуючи, що відповідно до вимогами ст. 294 КУпАП вказані у постанові апеляційної інстанції підстави не позбавляють апелянта можливості повторного звернення до апеляційної інстанції, ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання адвоката Дербіна Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений через обставини, на які він посилається, як поважні.

Згідно зі ст. ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону тавірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Хоча адвокат Дербін Д.О. в своїй апеляційній скарзі наполягав, що його підзахисний ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення; відеозаписом з відеореестратора (боді-камери) інспекторів ПП, відповідно до якого ОСОБА_1 21.12.2022 року та 11.01.2023 року відмовився від проходження огляду; направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого водій ОСОБА_1 направлявся на огляд до КП «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР; інформацією з національної автоматизованої інформаційної системи, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 . Повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня.

Зазначені докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються, з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу та прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 , мотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів адвоката Дербіна Д.О. з підстав відсутності доказів, що ОСОБА_1 є водієм в розумінні ПДР.

З перегляду відеозаписів на двох дисках, доданих до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 в ході спілкування з поліцейськими неодноразово підтвердив факт керування транспортним засобом, відчиняв транспортний засіб для перевірки на перевезення заборонених або незаконних речей, пояснював звідки та куди прямую, тож на момент виявлення у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, він був водієм у розумінні ПДР, тож доводи апеляційної скарги з цього приводу є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірних дій з боку працівників поліції не підтверджено ані документально (скарга на дії працівників поліції або в порядку КАСу, ані формально зафіксовано (відеозапису), тож апеляційний суд дані доводи апелянта відкидає. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували вказані твердження, матеріали справи не містять.

Як вбачається із рапортів інспектора (а.с. 6 том 1, а.с. 8 том 2), ним зазначено підстави зупинки, із врахуванням вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині не є обгрунтованими.

Не є слушними доводи сторони захисту щодо безпідставного прийняття судом першої інстанції як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, вважаючи його не об`єктивними доказами.

В розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не доказом, а джерелом доказів, тобто фактичних даних, наоснові яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в розумінні, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. З огляду на справу, що розглядається, у протоколі містяться фактичні дані про час та місце вчинення правопорушення, особу правопорушника, про застосування технічних засобів для виявлення правопорушення. Тому протокол про адміністративне правопорушення є допустимим та належним джерелом доказів. А висновок про наявність складу правопорушення в діях особи відносно якої складено протокол, дійсно є уявленням особи, що склала протокол, про наявність правопорушення, яке в суді повинно бути підтверджено відповідними доказами.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції поклав не лише протоколи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 , та рапорти, а і в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Зокрема ознаками алкогольного сп`яніння згідно п. 3 р. 1 вищевказаної інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З перегляду відеозаписів на дисках, доданого до матеріалів справи, вбачається, що за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення від 21.12.2022 року та від 11.01.2023 року, складених відносно ОСОБА_1 , останньому поліцейським було оголошено ознаки наркотичного сп`яніння, які і були зазначені у протоколах: серії ААД № 342902 та серії ААД № 395348.

Як вбачається із оскарженої постанови суду першої інстанції, судом надано належну оцінку доводам сторони захисту щодо ознак сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу автодорога м. Кривий Ріг смт. Широке, БП № 7, з якими погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені поліцейським і зазначені в адміністративному протоколі порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло відповідають наказу № 1452/735 від 09.11.2015 МВС України та МОЗ України. При цьому, зазначена в протоколі ознака "почервоніння очей" не скасовує законних дій поліцейського та порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР.

Відповідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи наявні відеозаписи, на яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків 21.12.2022 року та 11.01.2023 року.

Враховуючи, що законодавцем встановлено, що під час огляду, в разі неможливості застосування технічних засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків, а в даному випадку здійснювалось відеофіксування та було залучено два свідки, апеляційний суд не вбачає порушень з боку дій працівників поліції при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 .

Судом не було встановлено порушень з боку працівників поліції порядку складання та оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, виявленого та зафіксованого в протоколах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , яким суд дав повну та об`єктивну оцінку.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами, та приймаються судом як спосіб захисту, для уникнення відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Дербіну Д.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Дербіна Д.О. залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин