Справа № 163/1526/23
Провадження № 3/163/685/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

представника Волинської митниці Федчишиної С.Ф.,

представника особи, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0124/20500/23 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , керівника ТОВ «ФОЗЗІ КОММЕРЦ», РНКОПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 як керівник ТОВ «ФОЗЗІ КОММЕРЦ» вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при таких обставинах.

05 квітня 2023 року о 09:51 годині на митний пост «Устилуг» Волинської митниці прибув вантажний транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія фірми перевізника ТОВ «Мегга транс» ОСОБА_3 , у якому відповідно до поданих до митного контролю товаросупровідних документів (CMR 11888 від 04.04.2023, Invoice №29032023UA від 29.03.2023) та митної декларації ІМ ЕЕ №UA209000/2023/732503 від 04.04.2023 переміщувався товар: програмно-апаратний комплекс інтеграції с Accunsq - 4 шт., мережеве ІР контролер - 16 шт., настільний вендінговий автомат для приготування та продажу спортивного харчування - 5 шт., турникет - 8 шт., набір карт програмування - 4 комплекти, силіконові браслети - 5000 шт., загальною вартістю 45346,81 євро, походження товару Китай (SHUHUA SPORTS CO. LTD), його відправником/експортером є фірма «Staronovy pivovar s.r.o.» (Чехія), одержувачем - ТОВ «ФОЗЗІ КОММЕРЦ» (м.Київ).

Проведеним повним митним оглядом встановлено, що переміщуваний товар не китайського походження, а вироблений в російській федерації, тобто має російське походження, що не відповідає відомостям митної декларації типу ІМ ЕЕ №UA209000/2023/732503 та інвойсу №29032023UA.

Таким чином, ОСОБА_2 як керівник ТОВ «ФОЗЗІ КОММЕРЦ» вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний пост «Устилуг» Волинської митниці на митну територію України вищезазначеного товару загальною вартістю 45346,81 євро з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів (Invoice №29032023UA та МД типу ІМ ЕЕ №UA209000/2023/732503), що містили неправдиві відомості щодо країни походження товару, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

ОСОБА_2 на розгляд справи в суді не з`явився, свої права та інтереси доручив представляти адвокату Сластьон А.О.

Адвокат Сластьон А.О. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення. Таку свою позицію обґрунтувала відсутністю в діях ОСОБА_2 об`єктивної, суб`єктивної сторони правопорушення та невірним визначенням митним органом суб`єкта правопорушення. ОСОБА_2 не вчиняв жодних дій, визначених у диспозиції ч.1 ст.483 МК України, та не мав відношення до складання і оформлення документів, поданих в якості підстави для переміщення товару через митний кордон України, у тому числі не здійснював декларування товару. Митний орган не врахував положень ч.2 ст.191 та ч.2 ст.460 МК України щодо покладення на перевізника обов`язку перевірити точність відомостей щодо маркування вантажних місць та його відповідальності у цій частині. Декларант на момент подання попередньої митної декларації був позбавлений можливості здійснити фізичний огляд товару на предмет відповідності даним товаросупровідних документів з огляду на відсутність дозволу митного органу на пропуск товару через митний кордон України. Крім цього переміщуваний товар не підпадає під визначену постановою КМУ від 09.04.2022 № 426 заборону, оскільки у ній йдеться про заборону ввезення тих товарів, які фізично ввезенні з території рф, а не тих, що мають походження з рф. На цей товар також не поширюється дія постанови КМУ від 30.12.2015 № 1147, оскільки не охоплюється наведеним у ній вичерпним переліком кодів товарів згідно УКТЗЕД. Фірма відправник, зі своєї сторони, надіслала лист про помилковість відправлення на адресу ТОВ «ФОЗЗІ КОММЕРЦ» товару, що призначався для іншого вантажоотримувача, зареєстрованого на території ЄС. Повідомлення про проведення митного огляду митний орган ТОВ «ФОЗЗІ КОММЕРЦ» та декларанту не надсилав, чим порушив вимоги МК України. Звернула увагу на зміст акту огляду, у якому відображено відповідність даних фактичного опису та маркування товару заявленому декларантом у декларації. Висновок митного органу щодо країни виробництва товару рф ґрунтується виключно на підставі упаковок (пакуванні), проте такий підхід суперечить ст.ст.36, 45 МК України і жодним чином не підтверджує, що задекларований товар був виготовлений саме у цій країні. Також вказала на неконституційність санкції ч.1 ст.483 МК України згідно рішення Конституційного Суду України від 05.07.2023, у зв`язку із чим, навіть з огляду на її відтермінування на шість місяців, вважає неможливим застосування цієї санкції, оскільки це призведе до порушення прав особи, що притягується до відповідальності.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Дослідженням доказів встановлено таке.

Факт переміщення через митний пост «Устилуг» Волинської митниці на в`їзд в Україну з Республіки Польща транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія фірми перевізника ТОВ «Мегга транс» ОСОБА_3 товарів, відправником/експортером яких є компанія «Staronovy pivovar s.r.o.» (Чехія), а одержувачем - ТОВ «ФОЗЗІ КОММЕРЦ» (м.Київ), стверджено протоколом про порушення митних правил № 0124/20500/23, копією контрольного талону серії УПА № 147814 «для проходження по червоному коридору», митною декларацією типу ІМ ЕЕ №UA209000/2023/732503, товаросупровідними документами: CMR 11888 від 04.04.2023, Invoice №29032023UA від 29.03.2023, та актом про проведення митного огляду № UA205110/2023/001596 (а.с.1-6, 9-11, 22-28).

Відповідно до митної декларації та товаросупровідних документів в транспортному засобі переміщувався товар: програмно-апаратний комплекс інтеграції с Accunsq - 4 шт., мережеве ІР контролер - 16 шт., настільний вендінговий автомат для приготування та продажу спортивного харчування - 5 шт., турникет - 8 шт., набір карт програмування - 4 комплекти, силіконові браслети - 5000 шт., загальною вартістю 45346,81 гривень, країна походження товару Китайська Народна Республіка.

Актом про проведення митного огляду транспортного засобу стверджено виявлення невідповідності фактично переміщуваного товару тому, що заявлений у товаросупровідних документах, а саме, в поданих до митного контролю товаросупровідних документах (Invoice №29032023UA) країною походження товару зазначено Китай (зокрема SHUHUA SPORTS CO. LTD), однак на пакуванні товару (на картонних коробах, в яких переміщувався товар, на пакувальних стрічках, в технічній документації) встановлено наявність маркування, згідно якого виробниками товарів є підприємства російської федерації, зокрема: Avi-tech (м.Москва) - Програмно-апаратний комплекс інтеграції с Accuniq, Набір карт програмування; Shaker Technology - Торговельний автомат для приготування та продажу спортивного харчування); ООО "ВДМ Групп" (м.Кіров) - Силіконові RFID браслети; OOO "Vozrozdenie" (м.Санкт-Петербург) - Турникети в розібраному стані (а.с.1-11).

Наявність такого маркування на пакуванні також підтверджується фото таблицями до протоколу (а.с.12-21).

Водій транспортного засобу ОСОБА_3 від надання пояснень відмовився на підставі ст.63 Конституції України (а.с.30).

За даними журналу конфліктних ситуацій митного поста «Устилуг» Волинської митниці водій ОСОБА_3 при усному опитуванні плутався у фактах отримання документів на переміщуваний вантаж, категорично відмовився повідомляти про місце роботи та адресу місця проживання; наголошував на необхідності надання йому картки відмови, при цьому конфліктуючи (а.с.31-32). Крім цього встановлено, що ОСОБА_3 при перетині кордону вказував неправдиві відомості щодо свого місця проживання, оскільки за вказаною ним адресою знаходиться управління СБУ у Волинській області (а.с.80, 81).

Згідно із обліковою карткою суб`єкта ЗЕД керівником фірми-одержувача товару ТОВ «ФОЗЗІ КОММЕРЦ» є ОСОБА_2 (а.с.59-61).

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 статті 483 МК України встановлена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Пленуму Верховного Суду України у пункті 6 постанови від 03.05.2013 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» роз`яснив, що судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

За обставинами цієї справи документами, які слугували підставою для переміщення товарів через митний кордон і подавались до митного контролю, є митна декларація типу ІМ ЕЕ №UA209000/2023/732503 та товаросупровідні документи (CMR 11888, Invoice №29032023UA).

У цих документах країною походження товару зазначено Китай, хоча в дійсності за результатами проведеного митного огляду встановлено іншу країну походження товару, а саме, російську федерацію.

Частиною 1 статті 36 МК України визначено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом (ч.2 ст.36 МК України).

Документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару(ч.1 ст.43 МК України).

Для підтвердження країни походження товару митний орган у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати оригінали документів про походження такого товару (ч.1 ст.44 МК України).

У разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару заявляється (декларується) митному органу в обов`язковому порядку лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в митного органу є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України (ч.2 ст.44 МК України).

У відповідності до наведених вимог МК України ТОВ «ФОЗЗІ КОММЕРЦ», ні під час здійснення провадження у справі митним органом, ні під час її розгляду в суді, документального підтвердження походження товару з Китаю у відповідності до ч.1 ст.43 МК України не надало.

У зв`язку із цим та з огляду на упакування, встановлене під час митного огляду, вбачається достатньо підстав вважати, що переміщуваний товар виготовлений в російській федерації.

Про те, що товар за своїм походженням не є китайським також свідчить лист компанії відправника «Staronovy pivovar s.r.o.» про помилкове відвантаження цього товару зі складу, оскільки він призначався для іншого одержувача, зареєстрованого в ЄС.

Постановою КМ України від 9 квітня 2022 року № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» встановлено заборону ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації. Також визначено, що товари, переміщення яких територією російської федерації здійснено транзитом, та товари, ввезені з Російської Федерації, у тому числі товари походженням з третіх країн, можуть бути поміщені в митний режим імпорту, якщо їх ввезення в Україну здійснено до 24 лютого 2022 р. включно.

Разом з цим по даний час є чинною постанова КМ України від 30.12.2015 № 1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з російської федерації», якою встановлена до 31 грудня 2023 року заборона на ввезення на митну територію України товарів, що походять з російської федерації, за переліком згідно з додатком.

Тобто, постанова КМ України № 426 встановлює заборону ввезення товару безпосередньо з російської федерації, а постанова № 1147 товару, країною виробником якої є російська федерація.

З приводу застосування зазначених постанов КМ України Міністерство економіки України, за результатами розгляду листа Державної митної служби України від 11.04.2022 № 08-1/15-03/5.2/1752 2022 роз`яснило, що постановою КМ України від 30.12.2015 № 1147 необхідно керуватися у разі ввезення в Україну товарів походженням з РФ з інших держав.

З огляду на такі законодавчі приписи та роз`яснення Мінекономіки положення вищевказаних постанов КМ України № 426 та № 1147 в даному випадку застосуванню не підлягають, оскільки товар хоча і є російського походження, однак ввезений в Україну з іншої держави та не входить до переліку товару за кодом УКТЗЕД, встановленого постановою КМ України № 1147.

У зв`язку із цим доводи адвоката у цій частині є слушними, однак такі обставини не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_2 об`єктивної сторони складу передбаченого ч.1 ст.483 МК України правопорушення, адже сам факт подання митному органу Invoice №29032023UA та МД №UA209000/2023/732503, як підстави для переміщення товару, у яких вказана країна походження товару, яка не відповідає дійсності, мав місце, а це в розумінні ч.1 ст.36 МК України має значення для оподаткування ввезених товарів.

Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.

Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

ОСОБА_2 не здійснював безпосереднього переміщення товару та його безпосередньо не декларував, однак в силу наведених норм МК України такі обставини не вказують на те, що він не є належним суб`єктом відповідальності, оскільки відповідальність за ч.1 ст.483 МК України передбачена не лише за особисте (фізичне) переміщення товарів, а й за дії, спрямовані на таке переміщення, в тому числі шляхом подання митному органу документів з неправдивими відомостями про країну походження товару, що в подальшому має значення для визначення розміру оподаткування товару.

Саме таке правопорушення ставиться ОСОБА_2 в провину як керівнику юридичної особи ТОВ «ФОЗЗІ КОММЕРЦ», а його винуватість у вчиненні дій, спрямованих на незаконне переміщення товарів у спосіб приховування від митного контролю, повністю доводиться дослідженими у справі доказами, які є належними та допустимими і нічим не спростовані.

Належить зазначити, що за відомостями CMR 11888 від 04.04.2023 поставка товару здійснювалася на умовах FCA Польща Блонє (а.с.22-25). За умовами такої поставки (Free Carrier Франко перевізник) відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики за транспортування вантажу покупець несе самостійно. Ризики за товар переходять від продавця до покупця після розміщення вантажу в транспорті, що належить перевізнику, або після передачі товару на місце завантаження на транспорт перевізника.

В той же час, зовнішньоекономічного контракту, укладеного між сторонами цієї поставки, суду не надано, тим самим не доведено існування інших обставин, а ніж ті, що встановлені на підставі наявних у справі доказів.

З огляду на вказані умови поставки, а також на досить суттєву вартість товару у 45346,81 євро, не вбачається достатніх та обґрунтованих підстав вважати, що товар в адресу ТОВ «ФОЗЗІ КОММЕРЦ» був відправлений компанією «Staronovy pivovar s.r.o.» помилково.

У зв`язку із цим відсутні підстави для застосування ч.1 ст.190 МК України, згідно якої помилкове ввезення товарів не може вважатися порушенням митних правил.

Крім цього, характер та вартість товару вочевидь вказують на те, що зазначена поставка не могла здійснюватися без відомо директора компанії отримувача товару, тобто ОСОБА_2 .

За змістом ч.2 ст.191 МК України перевізники зобов`язанні під час прийняття товару до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладеної (CMR).

У частині 2 статті 460 МК України визначено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Дана норма щодо відповідальності перевізника кореспондується зі змістом ч.1 ст.483 МК України, яка передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх .. країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Маркування вантажних місць використовується для позначення характеристик продукції, що перевозиться, основних нюансів поводження з нею, транспортування, зберігання і розвантаження. Якщо упаковка не містить відповідне маркування, компанія-перевізник не несе відповідальності за можливі наслідки: втрату товарного вигляду, псування і т. д.

Враховуючи мету маркування вантажних місць, очевидним є те, що країна походження товару не є обов`язковим елементом при такому маркуванні, а відтак і не входить до обов`язків водія згідно із ч.2 ст.191 МК України перевіряти країну виробника товару із товаросупровідним документом на нього (у даному випадку інвойсом).

До такого ж висновку приводить і сам зміст диспозиції ч.1 ст.483 МК України, яка розмежовує відповідальність за подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо:

- країни походження товару;

- кількості вантажних місць, їх маркування та номерів.

Отже, за обставинами цієї справи відповідальність перевізника згідно із ч.2 ст.460 МК України виключається.

Вищенаведене у своїй сукупності достатньо свідчить, що ОСОБА_2 є належним суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, та в його діях наявна об`єктивна і суб`єктивна сторона цього правопорушення.

Стосовно наведених захисником процесуальних порушень, допущених митним органом під час проведення митного огляду, встановлено таке.

Відповідно до ст.336 МК України однією із форм митного контролю є митний огляд (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).

З акту про проведення огляду вбачається, що огляд був здійснений на підставі ч.2 ст.338 МК України.

Згідно із ч.2 ст.338 МК України за результатами застосування системи управління ризиками огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути ідентифікаційним - без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу, частковим - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу та повним - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу.

Огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється у присутності особи, яка переміщує ці товари, транспортні засоби через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем, а у разі її відсутності - за умови залучення не менше ніж двох понятих (ч.6 ст.338 МК України).

Аналогічне положення закріплене у п.1.1. розділу ІІІ Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 12.12.2012 № 1316.

У пункті 1.5 розділу ІІ цього Порядку визначено, що у разі якщо декларування товарів здійснюється на підставі електронних документів, рішення про проведення огляду оформляється у вигляді електронного повідомлення про проведення огляду, засвідченого електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (далі - повідомлення), що направляється електронними каналами зв`язку декларанту.

Матеріали справи не містять адресованого декларанту повідомлення посадової особи митного органу про проведення огляду товару, проте його відсутність не свідчить про неналежність чи недопустимість самого акту огляду як доказу у справі, оскільки такий огляд проводився у присутності водія ОСОБА_4 , який жодних застережень щодо будь-яких порушень чи невідповідностей результатів огляду із фактичним станом речей не зробив.

Будь-яких інших процесуальних порушень зі сторони митного органу, які б слугували для визнання зібраних у справі доказів неналежними чи недопустимими, не встановлено.

Щодо неконституційності санкції ч.1 ст.483 МК України слід зазначити про таке.

05 липня 2023 року Другий сенат Конституційного Суду України ухвалив рішення № 5-р(ІІ)/2023 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу 2 частини 1 статті 483 Митного кодексу України (щодо індивідуалізації юридичної відповідальності особи за митне правопорушення).

Цим рішенням Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) абзац 2 частини 1 статті 483 Митного кодексу України.

Водночас Конституційний Суд України ухвали, що абзац 2 частини 1 статті 483 Митного кодексу України, визнаний неконституційним, утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення цього рішення.

Частина друга статті 152 Конституції України у редакції Закону № 1401-VIII від 02.06.2016 визначає, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічне положення закріплене у ст.91 Закону України «Про Конституційний Суд України».

Отже, ураховуючи наведені норми чинного законодавства та зміст рішення Конституційного Суду України № 5-р(ІІ)/2023 від 05 липня 2023 року, положення абз.2 ч.1 ст.483 МК України наразі є юридично чинним та підстав для його незастосування по справі не встановлено.

Таким чином, враховуючи доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.483 МК України правопорушення та санкцію цієї норми, стягнення на нього слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваних через митний кордон з приховуванням від митного контролю товарів та їх конфіскації.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі, а з врахуванням приєднаної до протоколу довідки митного органу витрати митниці на зберігання товарів протягом 91 доби за курсом НБУ на дату розгляду справи в порядку ст.ст.519, 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731..

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 807 764 (один мільйон вісімсот сім тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 17 копійки з конфіскацією в дохід держави товару: програмно-апаратного комплексу інтеграції с Accunsq в кількості 4 шт., мережевого ІР контроллера в кількості 16 шт., торговельного автомата для приготування та продажу спортивного харчування в кількості 5 штук, турникета в кількості 8 шт., набору карт програмування в кількості 4 комплекти, силіконових браслетів в кількості 5000 шт., загальною вартістю 1 807 764, 17 гривень, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил № 0124/20500/23.

Штраф в розмірі 1 807 764 (один мільйон вісімсот сім тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 17 копійки підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Волинської митниці витрати по справі на зберігання товарів в розмірі 28 715 (двадцять вісім тисяч сімсот п`ятнадцять) гривень 53 копійки на рахунок UA1160491 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за зберігання товарів").

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Дата складання повного тексту постанови 31 липня 2023 року.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області О.С. Павлусь