Провадження №3/592/2169/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Р.А., розглянувши матеріали які надійшли від Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до ад міністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, мешканку та зареєстровану за адресою АДРЕСА_1

за ч.1 ст.184 КУпАП , -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №063160 від 04.07.2023, 04.07.2023 близько 21:00 ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося в тому, що ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями, чим створює загрозу для життя та здоров`я дитини, чим порушила вимоги ст.150 СК України, чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не оспорювала.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 цього Кодексу, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1).

Диспозицією ч. 1 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Тобто ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає 3 окремі склади правопорушення, а саме ухилення виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Крім того, ч. 1 ст. 184 КУпАП є бланкетною нормою та відсилає до інших нормативно-правових актів, зокрема до «передбачених законодавством обов`язків».

ОСОБА_1 інкриміновано ухилення від виконання обов`язків щодо виховання її сина ОСОБА_2 , в той же час їй інкриміновано порушення вимог ст.150 СК України, однак не зазначено від яких саме обов`язків передбачених ст.150 СК України вона ухилилася, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Встановлення судом зазначених обставин призведе до порушення права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, передбачений ст. 6 Конвенції, про що ЄСПЛ зазначив у своїх рішеннях, зокрема, «Матточча проти Італії» (Mattoccia v. Italy) від 25.07.2000 (заява №23969/94, п. 59) та «Пелісьє та Сассі проти Франції» (Pelissier and Sassi v. France) від 25.03.1999 (№ 25444/94 п. 51-52), відповідно до яких обвинуваченому слід "негайно" та "в деталях" повідомити про причину звинувачення, тобто про матеріальні факти, які стверджуються проти нього, що лежать в основі звинувачення, та про характер звинувачення, а саме: правова кваліфікація цих суттєвих фактів; надання повної, детальної інформації щодо звинувачення підсудного є важливою передумовою забезпечення справедливості провадження.

Згідно з ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за наслідками розгляду вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати.

Статтею 62 Конституції України, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь.

При цьому, слід враховувати, що у справі про адміністративне правопорушення протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою поліції справи про адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи інші докази, а саме форма вивода АРМ 102, письмові пояснення ОСОБА_3 від 04.07.2023 та ОСОБА_4 від 04.07.2023, рапорт від 04.07.2023, акт обстеження умов проживання від 05.07.2023, зава ОСОБА_5 від 05.07.2023,копія паспорта ОСОБА_1 та копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , через недостовірність як доказу протоколу про адміністративне правопорушення є недостатніми для прийняття рішення про вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Більш того, зазначені документи стосуються доньки ОСОБА_1 ОСОБА_5 та не містять будь-яких відомостей про зловживання ОСОБА_1 алкогольними напоями та їх вплив на виконання обов`язків щодо ОСОБА_2 .

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини і судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі, що є предметом розгляду.

Зважаючи на вищевикладене, вважаю за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі відносно ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко