Дата документу 28.07.2023Справа № 554/5052/23
Провадження № 3/554/2141/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Троцька А.І., розглянувши у приміщенні суду протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 163-1, ч.2 ст. 163-1 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , керівника ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ АЛМАЗНИЙ ІНСТРУМЕНТ»,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №4577 від 06.06.2023 року, слідує, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ АЛМАЗНИЙ ІНСТРУМЕНТ», вчинив порушення порядку ведення бухгалтерського та податкового обліку за березень 2023 року, а саме: п.198.5 ст. 198, п.198.6 ст. 198, п.199.3 ст. 199, п.200.1, п.200.4 абз. б, п.200.7 ст.200, п.201.12 ст. 201 Податкового кодексу України ( із змінами та доповненнями), в результаті чого відмовлено в наданні бюджетного відшкодування за березень 2023 року на суму 992230 грн, завищено бюджетне відшкодування на суму 12120 грн, завищено від`ємне значення, що переноситься на наступний період на суму 614 грн,, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №5132 від 29.06.2023 року, слідує, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ АЛМАЗНИЙ ІНСТРУМЕНТ», вчинив порушення порядку ведення бухгалтерського та податкового обліку за квітень 2023 року, а саме: п.п.56.17.1 п.56.17 ст. 56, п.198.1 ст. 198, п.200.1 абз. б, абз. в, п.200.4, п.200.7, п.200.8 ст.200 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України (зі змінами та доповненнями) від 28.01.2016 № 21 «Про затвердження форм та Порядку ведення і подання податкової звітності з ПДВ» (зі змінами та доповненнями), платнику відмовлено в бюджетному відшкодуванні за квітень 2023 року на суму 17843 грн, встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за квітень 2023 року на суму 418085 грн,, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомляв.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Неявка ОСОБА_1 на розгляд матеріалів судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних доказів.

Так, відповідно до ч.1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно ч.2 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Тобто у випадку складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.163-1 КУпАП, разом з протоколом до суду необхідно направляти копію постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП з накладенням стягнення, яка винесена протягом року до вчинення правопорушення.

На підтвердження повторності дій ОСОБА_1 постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП не надано.

Відмітка у протоколі про наявність постанови від 28.04.2023 року не може бути прийнята судом до уваги як належний та допустимий доказ повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки дане твердження не підтверджено жодними доказами.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України,ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

До протоколу про адміністративне правопорушення наданий лише акт перевірки, однак він також не містить жодних доказів повторності вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч.1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, беручи до уваги той факт, що суду не надано доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а відтак в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Разом із тим, обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП, підтверджуються матеріалами справи, а саме: актом перевірки, протоколом про адміністративне правопорушення.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП та обставин що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 36, 40-1, 163-1,247, 251, 283, 284 КУпАП ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.1 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп на користь держави.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Провадження по адміністративній справі за ч.2 ст. 163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави А.І.Троцька