Справа №: 716/1281/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Стрілець Я.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від відділення поліції №3 (м.Заставна) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , настоятеля Церкви Успіння Пресвятої Богородиці с.Товтри Чернівецького району Чернівецької області, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 185-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №181620 від 05.07.2023 ОСОБА_1 , 05.07.2023, біля 11 год 00 хв, організував та провів масове зібрання прихожан Української Православної Церкви шляхом організованого масового переміщення із щільним сполученням (хресний хід) від Свято-Покровської Церкви ( м. Чернівці, вул. Каштанова,37) до м. Заставна без сповіщення органів виконавчої влади та міського самоврядування в порушення ст. 39 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також в порушення п.4 рішення Ради оборони Чернівецької області від 12.08.2022 №1096, прийнятого у відповідності до п.8 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 185-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що він не являється настоятелем Церкви Різдва Пресвятої Богородиці, що знаходиться у м. Заставна по вул. Січових Стрільців,7 «А» та не має ніякого відношення до організації хресного ходу від Свято-Покровської Церкви ( м. Чернівці, вул. Каштанова,37) до м. Заставна. Ця хресна хода проводиться щорічно перед релігійним святом Різдва Іоанна Предтечі. Особисто він в той день не брав участі у вказаному зібранні та не відвідував приміщення Церкви Різдва Пресвятої Богородиці (м.Заставна). В зв`язку із чим просив провадження у справі закрити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колектив, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 185-1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення публічного порядку під час проведення зборів, мітингів, вуличних походів, демонстрацій.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-1 КУпАП, є порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом може бути особа, якій виповнилося 16 років, ч. 2 18 років, якщо вона є організатором зборів.

Законом України від 24 лютого 2022 року за №2102-IX затверджено Указ Президента України за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, відповідно до якого в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Законом України від 01 травня 2023 року за № 9259 затверджено Указ Президента України за № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні з 20 травня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану на 90 діб.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон) в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, зокрема, забороняти проведення мирних зборів, мітингів, походів і демонстрацій, інших масових заходів.

Відповідно до ст. 19 Закону в умовах воєнного стану, серед іншого, забороняється проведення страйків, масових зібрань та акцій.

За приписами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 185-1 КУпАП матеріали справи містять протокол від 05.07.2023 про адміністративне правопорушення серії ВАВ №181620, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст. 185-1 КУпАП (а.с.1) та особисті письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що не являється настоятелем Церкви Різдва Пресвятої Богородиці, що знаходиться у м.Заставна по вул. Січових Стрільців,7 «А» та не проводить у ньому богослужіння (а.с.2).

При цьому, до протоколу не додано письмових пояснень свідків чи очевидців події, для підтвердження інформації, що наведена в протоколі, не надано доказів на підтвердження факту скоєння правопорушення та будь-яких інших належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-1 КУпАП.

З огляду на наведене, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-1 КУпАП не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому не підтверджені належними доказами і з урахуванням усних пояснень ОСОБА_1 викликають сумніви у суду.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

Відтак, складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії працівників поліції, з врахуванням усіх вище наведених обставин, викликають розумні сумніви в їх законності, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як допустимих та достовірних доказів у справі.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять відомостей, які б підтвердили, що ОСОБА_1 має відношення до організації масового заходу, і що він брав участь у проведенні зборів, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.185-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Стрілець Я.С.