Справа № 721/510/23
Провадження № 3/721/397/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Суддя Путильського районного суду Чернівецької області Стефанко У.Д., за участю секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю., захисника Бандуровського Б.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 15.05.2023 року о 18 год. 30 хв. в с. Руська Селятинської сільської громади, Вижницького району, Чернівецької області, ухилялася від виконання передбаченого п.1 п.2 ст. 150 Сімейного кодексу України щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так 15.05.2023 року о 18 год. 30 хв. керувала транспортним засобом марки Nissan X-Trail д.з.н. НОМЕР_1 , під час руху користувалася мобільним телефоном, відносно неї було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, малолітній син останньої перебував у автомобілі на задньому сидінні не в дитячому кріслі. Своїми ОСОБА_1 діями спричинила загрозу життя та здоров`ю малолітньому сину та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, відповідно до заяви адресованої суду просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Захист своїх інтересів доручила адвокату Бандуровському Б.П.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 Бандуровський Б.П. зазначив, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 складений з складений з порушенням норм закону та не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначене у фабулі протоколу щодо перебування дитини у салоні автомобіля без використання дитячих утримуючих систем не являється ухиленням від виконання свої батьківських обов`язків, передбачених ч.1,2 ст. 150 СК України. Вказав, що ОСОБА_1 за вказані дії притягнута до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 131505 від 15.05.2023 року. Провину у вчиненні вказаного правопорушення вона визнала та сплатила штраф. Просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суд, заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 9 ч. 1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає у випадку ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вказана норма є бланкетною, тобто у ній закріплюється лише загальні ознаки правила поведінки, тому обов`язковим є зазначення норми закону, яка визначає обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, яку порушено суб`єктом обов`язків означеного вище правопорушення щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Між тим, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Вчинення даного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою провини, а саме: особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 116663 від 16.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбаченого п.1 п.2 ст. 150 Сімейного кодексу України щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , а саме 15.05.2023 року о 18 год. 30 хв. керувала транспортним засобом марки Nissan X-Trail д.з.н. НОМЕР_1 , під час руху користувалася мобільним телефоном, відносно неї було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, малолітній син останньої перебував у на задньому сидінні не в дитячому кріслі. Своїми ОСОБА_1 діями спричинила загрозу життя та здоров`ю малолітньому сину

Проте в описовій частині протоколу не розкрито об`єктивну сторону правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Матеріалами справи не містять підтвердження, у чому саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків, не конкретизовано суті адміністративного правопорушення, не зазначено жодних доказів, на підставі яких поліцейський прийшов до висновку, що ОСОБА_3 ухилявся від виховання малолітнього сина.

Фабула протоколу містить твердження, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем користувалася мобільним телефоном, матеріали справи свідчать про те, що кваліфікація правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 є невірною, оскільки за дії, які зазначені в протоколі серії ВАВ №116669 від 16.05.2023 року відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП не передбачена, оскільки в її діях вбачається ознаки іншого адміністративного правопорушення.

Щодо перевезення малолітнього сину на задньому сидінні автомобіля не в дитячому кріслі, суд зазначає, що за вказані дії ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказане підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 131505 від 15.05.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 порушила п. 21.11 б ПДР (заборона перевезщення дітей, зріст яких менше 145 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу).

Таким чином, притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 СК України за дії, інкриміновані її у іншому провадженні і за які остання понесла покарання буде становити подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що прямо суперечить нормам статті 61 Конституці України.

Вказані недоліки, допущені при складанні та оформленні матеріалів у справі про адміністративне правопорушення є суттєвими, оскільки не дозволяють встановити наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до відповідальності і, як наслідок, здійснити розгляд справи згідно норм Закону та прийняти в ній законне та обґрунтоване рішення.

Суд самостійно позбавлений можливості встановлювати склад адміністративного правопорушення та обставини його вчинення, а може розглядати справи виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, ЄСПЛ у справі "Карелін проти Росії" дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи.

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Частиною 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст.ст. 184 ч. 1, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Уляна СТЕФАНКО