ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/1984/22 Номер провадження 33/814/1223/23Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н.В. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з секретарем Гнітько А.М.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

його захисника Єфіменко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 29 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, непрацюючий, несудимий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Постановлено стягнути зОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 28 серпня 2022 року близько 16 години по вул. Перемоги в м. Охтирка Сумської області керував транспортним засобом «Honda Dio», без державного реєстраційного номеру, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць очей) та, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у вказаному законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер», а також у медичному закладі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Вказує, що справа була розглянута без його участі та захисника, і не доведено факт керування ним транспортним засобом.

Стверджує, що мопед вів у руках, а тому не є водієм у розумінні ч.1 ст.130 КпАП України.

Наголошує, що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той час як оскаржуваною постановою притягнутий до відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертає увагу, що після відмови пройти огляд на стан сп`яніння поліцейський не роз`яснив наслідки такої відмови та права, передбачені ст.268 КпАП України.

Вважає, що відеозапис події з нагрудної камери поліцейського не вівся протягом всього часу оформлення матеріалів справи, а тому протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом його вини.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення порушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, переглянувши відеозапис події, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приймати участь в судовому розгляді справи та користуватися юридичною допомогою адвоката забезпечені судом апеляційної інстанції.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 28 серпня 2022 року близько 16 години по вул. Перемоги в м. Охтирка Сумської області ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не оспорюється.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а лише вів мопед не знайшли свого підтвердження.

Як вбачається з відеозапису події, ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не заперечував факт керування мопедом «Honda Dio» та наводив деталі такого керування (відсутність мотошолома, реєстрації транспортного засобу тощо).

Більше того, не оскаржував порушник і постанов поліцейського про накладення на нього в цей же час адміністративних стягнень за ч.5 та ч.6 ст.121 КпАП України (порушення правил користування мотошоломами; керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку), а також ч.1 ст.126 цього Кодексу (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії).

Відмова ОСОБА_1 підписувати протокол про адміністративне правопорушення не спростовує факту роз`яснення йому поліцейським прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України.

Твердження апелянта про недопустимість як доказу відеозапису події з нагрудної камери поліцейського є непереконливими.

Так, згідно з п.8 та п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ст.31 вказаного Закону поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Приписами ст.40 Закону визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Наданий суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського відображає перебіг подій, пов`язаних із відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є неперервним, а достовірність обставин, які ним зафіксовано, не викликає сумнівів.

Матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відсутність відеозапису обставин щодо подальшого винесення поліцейським постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 та ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КпАП України в даному випадку не може бути підставою для визнання цього доказу недопустимим.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Зазначення у вступній та резолютивній частині постанови судді, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 вочевидь є опискою, оскільки датою його народження є ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підлягає виправленню апеляційним судом.

При цьому така помилка не впливає на правильність висновків судді та не свідчить, що до адміністративної відповідальності притягнуто іншу особу.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим рішення судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 29 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Уточнити у вступній та резолютивній частині постанови судді, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не 14 березня 1983 року, як помилково зазначив суддя місцевого суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення,є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.