Справа № 134/1122/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2023 року смт. Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Кантониста О.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 22 березня 2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 145555 від 27.06.2023 року, ОСОБА_1 27 червня 2023 року о 14 год. 50 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку відносно своєї сестри ОСОБА_2 , під час якої виражався в її адресу нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання ним особисто 04.07.2023 року судової повістки, не з`явився в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення має містити в собі фактичні дані про обставини правопорушення і, відповідно, є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом при вирішенні справи протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими він не має переваги, та на підставі оцінки всіх доказів по справі судом приймається відповідне рішення.

Частиною першою статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, а за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 вищезазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно долучених до протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень ОСОБА_2 , остання вказує, що 27 червня 2023 року близько 14 год. 30 хв. її брат ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав її ображати, а саме: виражався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, намагався вдарити, на зауваження не реагував, в зв`язку з чим вона змушена була викликати працівників поліції. При цьому, зазначила, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення. В протоколі вказано, що ОСОБА_1 від будь-яких пояснень відмовився, проте така відмова не засвідчена підписами понятих.

Свідки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені.

Вказані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 145555 від 27.06.2023 року обставини не дозволяють суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , а й про можливість завдання чи завдання внаслідок цього шкоди психічному здоров`ю останньої.

Оскільки об`єктивна сторона правопорушення не розкрита, суд самостійно не може це встановлювати, беручи на себе функції обвинувачення.

Можлива нецензурна лайка в межах конфлікту, який стався між ОСОБА_1 та його сестрою ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки можливість завдання чи завдання шкоди в такому випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять повних та достовірних відомостей, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .

Окрім того, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, диспозиція якої передбачає, що особу протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Водночас, фабула правопорушення в протоколі є не конкретною, не розкрито її зміст в повному обсязі, зокрема не зазначено, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, що є кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Оскільки беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства у розумінні КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» матеріали справи не містять, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, тому у суду відсутні підстави притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Крижопільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя