ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6950/23

провадження № 3/0285/5051/23

28 грудня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у скаладі

головуючого судді Сусловця М.Г.,

за участі секретаря Величко К.Б.

розглянувши матеріали, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, слідує що 23.00 07.11.2023 року, військовослужбовець військової служби за контрактом полковник ОСОБА_1 , був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків за адресою: АДРЕСА_2 .

23.25 07.11.2023 для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння був доставлений до відділення ВСП Житомирського зонального відділу ВСП, військовослужбовець від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків. Було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП « Звягельська багатопрофільна лікарня» Звягельської міської ради, але військовослужбовець відмовився в присутності свідків.

Військовослужбовець вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, передбачене за ч. 3 cm. 172-20 КУпАП та Законом України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію розділом - I, cm. 1, абзацу 4.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 захисник Костинчук В.В. в судовому засіданні вину не визнав та заявив клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАГІ суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, склад правопорушення має бути чітко визначеним у відповідності до диспозиції кожної окремої норми, становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і, водночас, достатні для притягнення особи до юридичної, зокрема, адміністративної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Частина 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені в умовах особливого періоду.

Згідно Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-XII та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Крім того, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт. який передбачає відповідальність за дане правопорушення: прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, всупереч вимог закону в протоколі не зазначено суті адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції частини статті, яка ставиться у вину полковнику ОСОБА_1 . Зокрема, у протоколі не вказано суті правопорушення, лише зазначена інформація про те, що полковник ОСОБА_1 , був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків за адресою: АДРЕСА_2 , а не на території військових частин чи військових об`єктів.

В матеріалах справи міститься копія посвідчення про відрядження №56/1183 від 04.11.2023 відповідно до якого полковник ОСОБА_1 відряджений до військової частини НОМЕР_2 для надання допомоги при проведенні заходів підготовки особовим складом та відеодиск з записом відмови полковником ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в приміщенні Військової служби правопорядку.

Суд не приймає зазначені докази як доказ винуватості ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що перебуваючи по за межами військової частини останній проводив заходи відповідно до поставлених, у відрядженні, завдань. Також в матеріалах справи відсутні будь які відомості про те, що полковник ОСОБА_1 перебував на шляху прямування на службу або зі служби, в зазначений час мав службову поїздку, повертався до місця служби; перебував поза військовою частиною, якщо таке перебування відповідало обов`язкам військовослужбовця, відсутні відомості про направлено 07.11.2023 о 23.00 ОСОБА_1 на АЗС БРСМ за наказом відповідного командира.

Суд зазначає, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та не може відшукувати докази на користь обвинувачення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Зокрема, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно приписів ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 зазначається, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, п. 1 ст. 247, ст.ст.251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, подальшим провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд.

Суддя М.Г. Сусловець