Провадження № 3/537/1218/2023
Справа № 537/2691/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2023 суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Дядечко Іван Іванович, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого зварювальником в АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

02.07.2023 року о 20 год. 18 хв. в м. Кременчук по вул. Східна, буд. 20А, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив передачу транспортного засобу Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 , водію гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий здійснював керування транспортним засобом Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest 7510ARLM 0445. Результат позитивний 2,91% промілле, чим порушив вимоги п. 2.9 «г» ПДР України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 02.07.2023 по вул. Східна, 20А, отримав частку грошей за автомобіль та здійснив передачу ключів від транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та страховку ОСОБА_2 . В подальшому, останній керував цим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, в той час коли ОСОБА_1 перебував на задньому сидінні автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що працює інспектором Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП України. 02.07.2023 зі своїм колегою заступив на чергування в нічну зміну та близько 20:00 год. до них звернувся небайдужий громадянин, даних своїх не надав, який повідомив, що за адресою: вул. Східна, 20А, знаходиться транспортний засіб Mazda 6 cинього кольору, поряд з яким перебуває чоловік та вживає алкогольні напої, можливо в подальшому сяде за кермо та буде здійснювати керування транспортним засобом. Отримавши дану інформацію, вони направилися в дворову територію за вказаною адресою, де на зустріч виїхав вказаний транспортний засіб. Підійшовши до автомобіля ОСОБА_3 побачив водія, поруч з яким знаходився пасажир, також в салоні на задньому сидінні перебувало двоє людей. Під час спілкування було встановлено, що водій, керуючий транспортним засобом має посвідчення водія відповідної категорії та ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому, водій повідомив, що я не є власником, а саме власник знаходиться позаду нього на задньому сидінні. Останній вийшов до працівників поліції та надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Далі відбулася процедура освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 повідомив, що не керував транспортним засобом, оскільки вживав алкогольні напої та передав право керування іншому чоловіку, тому що знає, що не можна їздити в стані алкогольного сп`яніння за кермом. Саме тому в подальшому відносно власника транспортного засобу було складено даний протокол, так як він передав право керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Документи на автомобіль були в розпорядженні громадянина ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні 20.07.2023 свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_2 є його знайомий дуже давно, на початку червня 2023 року він звернувся до нього з проханням допомогти йому оформити договір купівлі-продажу автомобіля. 15 червня 2023 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийшли до свідка в офіс з документами, де в подальшому була складена розписка. При останньому ОСОБА_2 передав 100 000 грн. ОСОБА_1 , а він в свою чергу передав йому ключі від автомобіля, технічний паспорт та страховку. В подальшому вони домовилися, що решту суми буде передана йому пізніше повністю або частково.

Допитаний в судовому засіданні 20.07.2023 свідок ОСОБА_2 пояснив, що 02.07.2023 домовився зустрітися з ОСОБА_1 , щоб передати йому залишок несплаченої суми за автомобіль. В подальшому він сів за кермо даного автомобіля в стані алкогольного сп`яніння, через 10-20 метрів після того як проїхав його було зупинено працівниками патрульної поліції. ОСОБА_1 в цей час знаходився на задньому сидінні автомобіля в тверезому стані.

Розглянувши справу, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, суддя встановив наступне.

Відповідно до п. 2.9 г ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Відповідно до абз. 5 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005№14 із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 №18 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч.1ст.130КУпАП), настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан, тобто для притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення такої заборони, необхідно встановити, що особа була обізнана про стан алкогольного сп`яніння особи, якій передав керування автомобілем.

Отже, для настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідна наявність сукупності елементів складу адміністративного правопорушення. Тобто, в даному випадку необхідна наявність сукупність наступних елементів складу адміністративного правопорушення: встановлення факту перебування особи, яка керує автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння; відсутність у такої особи правового зв`язку із автомобілем, а саме, що водій не є власником, користувачем, наймачем, орендарем тощо цього автомобіля; належність цього транспортного засобу на праві власності чи володіння іншій особі, яка передала керування, завідома обізнаність власника чи володільця автомобіля про перебування особи, які передано керування, у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, настає у разі встановлення такого стану у особи, якій передали керування транспортним засобом відповідно до вимог статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та тягне наступне притягнення особи до адміністративної відповідальності застаттею 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №394312 від 02.07.2023, ОСОБА_1 в письмових поясненнях по суті правопорушення зазначив, що спав на задньому сидінні автомобіля, друг сам поставив автомобіль до будинку (а.с.1).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 02.07.2023, останній вказав, що спав на задньому сиддіні автомобіля й близько 21:00 його друг ОСОБА_5 відвіз його додому (а.с. 3).

Із долучених до матеріалів справи та переглянутих суддею в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 за кермом, якого знаходився ОСОБА_2 , а на задньому сидінні сидів ОСОБА_1 , який повідомив, що транспортний засіб належить йому. Під час розмови останній пояснив, що дав другу кермо, щоб той їхав, особисто за кермом автомобіля не сидів «бо так треба». Документи на транспортний засіб заходились в ОСОБА_1 . Водій ОСОБА_2 вказав, що вживав «пару глотків» пива та показав напрямок руху куди вони їдуть. Також зафіксовано, що працівник поліції повідомляє, що у водія ОСОБА_2 , виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою драгера Alcotest, на що останній погоджується й результат є позитивним 2,1% проміле. Водій погоджується з результатом. Працівник поліції пояснює ОСОБА_1 , що він, як власник транспортного засобу допустив особу в стані алкогольного сп`яніння до керування транспортним засобом, за що передбачена відповідальність, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, перебування ОСОБА_2 , який на момент зупинення працівниками поліції перебував за кермом автомобіля Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується відео з нагрудних камер поліцейських №476537 та №476530, результатом приладу Alcotest 7510 Arlm 0445, результат якого показав 2,91% промілле, а також особистими поясненнями ОСОБА_2 та свідків.

Також, відповідно до пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він був завідома обізнаний про перебування ОСОБА_2 , якому передано керування, у стані алкогольного сп`яніння.

Рішенням ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголошено, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин. Допустимих та належних доказів протилежного, до суду не надано.

Доводи про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була домовленість про купівлю-продаж вказаного транспортного засобу є безпідставними, оскільки відповідних доказів цих тверджень суду не надано.

Посилання ОСОБА_1 на розписку, за якою він передав належний йому транспортний засіб ОСОБА_2 , не може бути належним доказом відчуження автомобіля.

Відповідно до частини 5 статті 656 ЦК України на окремі види майна може бути встановлено спеціальний порядок набуття громадянами права власності.

Зокрема, порядок набуття права власності на автомобіль встановлений Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 7 вересня 1998 року, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі- Правила).

Пунктом 8 Правил передбачено, що однією з умов відчуження транспортного засобу є зняття його з обліку в уповноважених органах МВС.

Враховуючи викладене, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суддя дійшов висновку, що мало місце адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме передача ОСОБА_1 керування транспортним засобом особі, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи вид стягнення обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не вбачається.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, особу правопорушника, ступінь вини, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, відповідно до довідки, виданої старшим інспектором ВАП БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Чаплянко С.М. вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 , 18.03.2003.

Враховуючи дані обставини вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене з правопорушника необхідно стягнути на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

Керуючись ст. 130, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч грн 00 коп.) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави 536 грн 80 коп. (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.) судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги Полтавським апеляційним судом, постанова якого набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Іван Іванович Дядечко