П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення що надійшла із ВП №1 Ужгородського РУП в Закарпатській відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 169521 від 03.06.023, вбачається, що 03.06.2023 близько 17:00 год. в АДРЕСА_2 малолітній ОСОБА_2 , викрав грошові кошти, які належали гр. ОСОБА_3 , в результаті чого мати гр. ОСОБА_1 , ухилялася від виконання батьківських обовязків по догляду за своєю малолітнью дитининою, чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 , у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, смс повідомлення із повісткою про її виклик у судове засідання надіслано на її мобільний номер телефону, інформація щодо розгляду справи розміщено на сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланяням: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/csz/.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку:

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення згідно ст.256 КУпАП зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення увчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Однак наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення зазначеним вимогам не відповідає.

За змістом ч.1 ст. 184 КУпАП відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, настає за їх ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, передумовою та правовою підставою такої відповідальності має бути факт ухилення від виконання батьківських обов`язків, які відповідно до ст.ст. 251,252 КУпАП мають бути підтверджені відповідними доказами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Слід зазначити, що матеріали справи містять протокол прийняття заяви про злочин.

Разом із тим, перевірка заяви особи про вчинення кримінального правопорушення відповідно до Закону України «Про звернення громадян», так само, як і невнесення відомостей, викладених в такій заяві до ЄРДР, або ж формальне складання рапорту про перевірку такої заяви, не передбачено.

Натомість матеріали справи не містять відомостей про внесення відомостей по вказаному факту до ЄРДР, а також висновку про проведення перевірки.

Натомість наявний рапорт працівника поліції про те, що за вказаним фактом, після з`ясування всіх обставин події було складено адміністративний протокол.

При цьому рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 524/5741/16-а.

Стаття 9 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені КУпАП, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

У даному випадку суддя вважає за необхідне вказати на те, що відповідно до ч. 4 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, та відповідно тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом із тим, матеріали адміністративної справи не містять жодного доказу про вчинення кримінального правопорушення малолітньою особою (факт затримання правопорушника, витягу з ЄРДР щодо внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, постанови слідчого про закриття кримінального провадження за недосягнення віку кримінальної відповідальності, відмову потерпілої/її батьків від підтримання обвинувачення у формі приватного обвинувачення, інших об`єктивних даних на встановлення всіх ознак складу злочину).

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів відсутності події кримінального правопорушення та складу кримінального правопорушення у вчиненому діянні, передбачене нормами КПК України процесуальне рішення, яким може бути лише постанова про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення, органом досудового розслідування не прийнято, що унеможливлює прийняття законного рішення у даній справі про адміністративне правопорушення, суддя вважає за доцільне скерувати матеріали справи органу, який склав протокол для доопрацювання та належного оформлення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

При цьому усунення недоліків у протоколі повинно бути проведено з безумовним виконанням вимог ст. 256 КУпАП України.

Крім цього суддя звертає увагу на необхідність усунення зазначених недоліків в максимально стислі строки, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності складає три місяці з моменту його вчинення.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, вищенаведені недоліки, що були допущені при складанні адміністративного протоколу та при оформленні справи про адміністративне правопорушення, перешкоджають повному, об`єктивному та всебічному розгляду справи, прийняттю правильного рішення в ній, виконанню завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а тому суд приходить до висновку про необхідність повернення справи для належного оформлення, до ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області .

Керуючись ст.ст. 252, 256, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , ст. 184 КУпАП, повернути до ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для усунення вищевиявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року в справі №2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.