Справа № 243/3282/23
Провадження № 3/243/1994/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області, громадянки України, яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 909057 від 14 липня 2023 року встановлено, що 12.07.2023 року о 10 години 10 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювалась нецензурною лайкою на адресу співмешканця - ОСОБА_2 , ображала, виказувала погрози, чим вчинила домашнє насилля психологічного характеру, тобто правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, шляхом телефонограми, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 оскільки явка останньої не є обов`язковою згідно положень ст. 268 КУпАП та в даному випадку право особи, щодо якої складено адміністративний протокол, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушено не буде.

На підтвердження провини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, до суду надані наступні докази, які були досліджені в судовому засіданні, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 909057 від 14 липня 2023 року, письмова заява ОСОБА_2 до відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, в якій він зазначив, що конфлікт між ним та ОСОБА_1 був врегульований, у зв`язку з чим просить не проводити перевірку його звернення на лінію «102», письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка підтвердила факт її висловлення нецензурною лайкою на адресу колишнього співмешканця.

З огляду на вищевказане суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 173-2 ч. 1 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування,

позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У зв`язку з чим суд зазначає, що домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних стосунків в сім`ї.

Так, на думку суду, людина, що чинить домашнє насильство, повинна мати значну перевагу у своїх фізичних, економічних чи моральних можливостях, діяти умисно та з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права й свободи та психологічно принизивши.

В той же час ситуація, в якій кожна зі сторін в сім`ї намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, тобто це своєрідне зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій це на переконання суду є конфліктом, про який в своїй заяві щодо не проведення подальшого розслідування і повідомив ОСОБА_2 орган поліції.

Суд звертає увагу, що самі по собі нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство, та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі образи і висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окремий факт конфліктної ситуації між співмешканцями не може свідчити про психологічне насильство в сім`ї у розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Крім того, поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що під час конфлікту ОСОБА_1 умисно спричинила ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак, завдала шкоди його психічному здоров`ю, і що це спричинило наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі у їх сукупності та відповідності фактичним обставинам у справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст.ст. 173-2 ч. 1, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Д.В. Воронков