П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер суду невідомий, мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

09.06.2023 року о 19 год. 51 хв., в м. Ужгород, вул Веріщягина гр. ОСОБА_1 , керував автомобілем марки VW Passat д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного оп`яніння (порушення мови, ,вираженне тремтіння ,розширені зіниці очей,які не реагують на світло) , від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився , час відмови 20год. 14хв.. Правопорушення вчинено повторно протягом року двічі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив дії передбачені ч.3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлявся шляхом надіслання судового виклику.

Окрім того, слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на офіційному веб-сайті Судова влада.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі, приходжу до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3, 4 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що у водія ОСОБА_2 виявлені наступні ознаки наркотичного сп`яніння: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 вказаної вище інструкції передбачено що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як видно з досліджених у судовому засіданні документів , ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння установленому законом порядку відмовився, що також зафіксовано на відеозаписі з бодікамер працівників оліції , який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи.

Згідно довідки інспектора ВАП УПП у Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Норожнова Д. слідує, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та згідно з рішенням Ужгородського міськрайоного суду №308/117088/22 від 28.12.2022 року, був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 10 років та на нього накладно стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000грн, та за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/949/22 від 06.09.2022 року був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік,та накладено стягнення у вигляді штрафу 17000грн.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 , наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП

Дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 3 ст.130 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 095339 від 09.06.2023 року, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом місця події, який міститься на DVD диску, що долучений до матеріалів справи, довідкою інспектора ВАП УПП у Закарпатській області ДПП старшим лейтенанта поліції Норожнова Д. про те, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

Наведені вище докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

При цьому , ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, будь яких доказів, які б спростовували чи ставили під сумнів дані обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

У відповідності до абзацу 4 п. 28 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року (із змінами і доповненнями від 19.12.2008 року №18) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Тобто, за змістом вищезазначеного, оплатному вилученню підлягає лише той предмет чи об`єкт адміністративного правопорушення, власником якого є сам правопорушник.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо належності ОСОБА_1 транспортного засобу обєкту правопорушення - марки VW Passat д.н.з. НОМЕР_1 ,, та що такий є у його саме приватній власності, та не належить іншій особі на момент вчинення правопрушення , то суд не має достатніх підстав застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.

Оскільки з довідки долученої до матеріалів справи , без зазачння її номеру та дати надання такої інспектором ВАП УПП у Закарпатській області ДПП Норожновою Д. , вбачається, що ОСОБА_1 є власником зовсім іншого транспортного засобу Ford Eskort д.н.з. НОМЕР_2 , що не є об`єктом адміністративного правопорушення.

Також відповідно до довідки інспектора Норожнова Д., ОСОБА_1 встановлено , що останій отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії серії НОМЕР_3 від 27.07.2010 року.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, бере до уваги, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю самого правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 3 ст.130 КУпАП, зокрема у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом, без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до положень ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 23, 130 ч.3, 251, 252, 283-285, 287-294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер суду невідомий, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,ідентифікаційний номер суду невідомий, на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн. вісімдесят коп.) грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул