ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/8847/21
номер провадження 33/819/7/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.07.2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді Склярської І.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 серпня 2021 року (ухвалену під головуванням судді Рєпіна К.К.), у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, 16.05.2021 о 05:30 год. в м. Херсоні, по вул. Ладичука, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння - відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимогу пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Також, стягнуто на корить держави судовий збір у сумі 454 грн.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, ОСОБА_1 , вважаючи, що постанова суду не відповідає вимогам закону, подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне провадження, постанову суду - скасувати, провадження у справі закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження посилався на те, що постанова суду першої інстанції винесена без його участі; участі у справі не приймав; належним чином не повідомлявся про розгляд справи; оскаржувану постанову суду отримав 10.01.2022; про постанову суду дізнався від своєї матері напочатку січня 2022 року.

В апеляційній скарзі посилається на те, що:

- в протоколі не були відображені всі елементи об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, а саме: місце, час, дату відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- поліцейськими не було запропоновано огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку;

- поліцейський не надав доказів наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння, які вказані в протоколі;

- не доведений фак керування транспортним засобом.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення регламентовано положеннями Глави 24 КУпАП.

Вимогами ст. 268 КУпАП передбачені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про час та місце розгляду адміністративної справи відносно нього, а саме - у Херсонському міському суді Херсонської області ( за викликом), про що свідчить підпис ОСОБА_1 (а.с. 3). Доказів належного відправлення судом судової повістки ОСОБА_1 , її отримання чи повернення з інших причин, матеріали справи не містять.

Постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 винесена 26.08.2021, без його участі (а.с. 16-17).

При цьому, матеріали справи не містять інформації про направлення постанови суду.

Оскаржувану постанову суду ОСОБА_1 отримав 10.01.2022, про що свідчить розписка (а.с. 21).

Наведені у сукупності обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, надають апеляційному суду підстави для його поновлення внаслідок чого, суд приходить до висновку про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

У судове засідання суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений, не з`явився, працівником суду додатково доводилося до відома ОСОБА_1 місце та час розгляду справи, проте останній повідомив, що не з`явиться у судове засідання внаслідок певної зайнятості, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність, настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

За умовами пункту 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 16.05.2021, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 16.05.2021 серія дпр18 № 408089 (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я (а.с. 7);

- рапортом працівника поліції (а.с. 10);

- відеозаписами з нагрудної камери, які були досліджені судом апеляційної інстанції під час судового розгляду, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 , якому було неодноразово запропоновано здійснити огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, останній відмився від проходження огляду на стан сп`яніння, в присутності двох свідків (запис ).

Також, працівником поліції було повідомлено, що у разі відмови у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, буде складений протокол за відмову по ст. 130 КУпАП (0:01:47 запису ) та запропоновано знайти іншого тверезого водія, щоб не забирати автомобіль (0:03:03 запису ).

При цьому на відеозапису ОСОБА_1 не заперечував той факт, що він керував транспортним засобом.

Разом з тим, відеозапис містить пояснення ОСОБА_1 ...ехал домой, без задней мысли, …я просто не хочу никаких проблем, как можно это все решить, чтобы никому не создавать проблем (запис ).

З досліджених відеозаписів вбачається, що поведінка ОСОБА_1 вказує, що він усвідомлював вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того з письмових поясненень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вбачається, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місті за допомогою алкотесту Драгер, на що останній відмовився, також було запропоновано пройти огляд в найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 також відмовився (а.с. 8-9).

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 має правовий статус суб`єкта водія, що підтверджується посвідченням водія.

Відповідно до п. 1.3.ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Також, відеозаписом із поліцейського автомобіля 20210516_052044А вбачається, що поліцейські зупинили автомобіль, протягом часу зупинки автомобіля та підходу до нього поліцейських, з автомобіля ніхто не виходив. Через деякий час, після того, як поліцейські відійшли від машини, з лівої водійської сторони вийшов ОСОБА_1 (0:02:18 запису).

Суд вважає, що долучені до матеріалів справи відеозаписи, є належними та допустимими доказами, у розумінні положень ст. 251 КУпАП. Суд виконав вимоги об`єктивного та законного розгляду протоколу про адміністративне правопорушення в частині дослідження доказів та надання їм оцінки.

Таким чином, доводи апелянта апеляційний суд не приймається до уваги та розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

За таких обставин, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя районного суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30,33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також того, що вчинене правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

За таких обставин, оскільки за приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 серпня 2021 року - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду І.В. Склярська