Справа № 509/3916/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі року до адміністративної відповідальності не притягувався, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 562662 від 10.07.2023 року о 12:10 год., перебуваючи за адресою: смт. Авангард, вул. Ангарська, 4 по близу АЗС «UPG», на автомобілі марки «Volkswagen LT», д/н НОМЕР_1 , здійснював переміщення пального «дизель», немаючи акцизних накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне у таких транспортних засобах, за що відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання з`явився свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 164 ч. 4 КУпАП не визнав, пояснив суду, що вказане пальне перевозив для власних цілей на поле, для комбайна враховуючи, що зараз йде прибирання зернових.

Заслухавши доводи особи, що притягується до адмінвідповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 4 ст.164 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, не зазначеними:

- у митних деклараціях при переміщенні пального або спирту етилового митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним п. «а» п. 2 ч.2 ст. 91 Митного кодексу України;

- або в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах;

- або в заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними.

Стаття 164 КУпАП в цілому передбачає відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

ОСОБА_1 , не є ні суб`єктом господарської діяльності, ні посадовою особою суб`єкта господарської діяльності, він не може бути суб`єктом відповідальності за правопорушення, яке йому інкримінується в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 562662 від 10.07.2023 року.

Відповідно до п.п. 14.1.224-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України, не є розпорядником акцизного складу пересувного суб`єкт господарювання (перевізник, експедитор), який здійснює транспортування пального або спирту етилового.

Абзац перший п.п. 230.1.5. п. 230.1 ст. 230 ПК України, крім іншого, містить таку вимогу - транспортні засоби, які використовуються суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки, повинні обліковуватися в Переліку транспортних засобів, що переміщують пальне або спирт етиловий.

В абз. 2 пп. 230.1.5 п. 230.1 ст. 230 ПК України зазначено, що включення/виключення транспортних засобів до/з Переліку здійснюється на підставі заявок на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, із зазначенням періоду переміщення такого пального або спирту етилового.

Переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, які не зазначені у заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, які надіслані органу ДПС, заборонено (абз. 3 пп. 230.1.5 п. 230.1 ст. 230 ПК України).

У разі виявлення фактів переміщення та/або зберігання пального або спирту етилового з використанням транспортних засобів, які не зазначені у заявках на переміщення пального або спирту, відповідні контролюючі органи тимчасово (до винесення рішення суду) вилучають таке пальне та транспортні засоби з вільного обігу й подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію) (абз. 2 п. 228.3 ст. 228 ПК України).

Такі заявки подають суб`єкти господарювання, що не є розпорядниками акцизного складу, до переміщення митною територією України в транспортних засобах, які не є акцизними складами пересувними, власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки. Тобто такі суб`єкти господарювання є суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ст. 55 ГКУ суб`єктами господарювання є учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом

Господарська діяльність включає як виробничу діяльність, у процесі якої виробляється продукція, вироби народного споживання та інші матеріальні цінності, так і невиробничу діяльність, пов`язану з виконанням різних видів робіт, у тому числі науково-дослідних, надання послуг, результати яких відчужуються як товар.

Згідно ст. 42 ГК України встановлено, що підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів, надання послуг з метою отримання прибутку здійснюється особою безпосередньо, самостійно не менш ніж 3 рази протягом календарного року.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за ст. 164 ч. 4 КУпАП належало встановити, чи ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання у розумінні закону та здійснював господарську діяльність із порушенням встановленого порядку.

Разом із тим, такі докази у справі відсутні.

Отже, ОСОБА_1 не може бути і суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП, яке йому поставлене у вину.

Окрім цього, відповідно до ст. 231.1 Податкового Кодексу України платник податку при …реалізації пального… зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального.. та зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Отже, обов`язок щодо складання акцизної накладної покладено на особу, яка реалізує пальне.

Згідно ст. 231.3 Податкового Кодексу України, акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального або спирту етилового при кожній повній або частковій операції з реалізації пального або спирту етилового.

Така особа зобов`язана зареєструвати перший примірник акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а другий примірник такої акцизної накладної в день її складання надіслати розпоряднику акцизного складу - отримувачу пального або спирту етилового.

При цьому суб`єкт господарювання, від якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається особою, яка реалізує пальне, а суб`єкта господарювання, до якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається отримувачем пального або спирту етилового.

У акцизній накладній зазначається номер реєстрації транспортного засобу в уповноважених органах відповідної держави та тип і ємність транспортного засобу - акцизного складу пересувного

З наведеного вбачається, що в діях гр. ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, встановленого судом після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.2ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа "Маттоціа проти Італії" від 25 липня 2000 року).

Доведення "поза розумним сумнівом" відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена "поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroplu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, з огляду на вказане сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути беззаперечним доказом вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 265 КУпАП, речі та документи, що є безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами та зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому законом порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, при оплатному вилученні речей реалізують.

Відповідно до ч. 1 ст.296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Відповідно до п.11 Порядку зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речей і документів, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2012 №17, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення речі і документи в установленому порядку конфіскуються, повертаються володільцеві або знищуються, а у разі вилучення речей за плату реалізуються.

Згідно протоколу серії ВАВ № 562662 від 10.07.2023 року під час складання протоколу було вилучено транспортний засіб марки «Volkswagen LT», д/н НОМЕР_1 , в якому є вантажне відділення з двома пластиковими ємкостями: 1) пуста, 2) 400 літрів дизельного палива, з обладнанням для розливу пального.

Оскільки в діях гр. ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4. ст.164 КУпАП, а отже, наявні підстави для закриття провадження, тому вилучений транспортний засіб з дизельним пальним підлягають поверненню володільцю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями статей 8, 62 Конституції України, статтями 14, 228, 230, 231 Податкового кодексу України, статтями 247, 265, 296 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 164 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - транспортний засіб марки «Volkswagen LT», д/н НОМЕР_1 , в якому є вантажне відділення з двома пластиковими ємкостями: 1) пуста, 2) 400 літрів дизельного палива, з обладнанням для розливу пального.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Гандзій Д.М.