17.07.2023 Єдиний унікальний номер 205/6631/23
Номер провадження3/205/3255/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не

працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22.06.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серія ААД № 337898 від 22.06.2023 року водій, ОСОБА_1 , 09.04.2022 року о 15 год. 00 хв. на а/д Дніпро Решетилівка 95 км, керуючи транспортним засобом «ГАЗ 330202 СПГ», д/н НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався що це безпечно та скоїв зіткнення з автомобілем Ауди д/н НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

Адвокат особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просив суд закрити провадження у справі через сплив строків накладення адміністративного стягнення, одночасно з цим зазначивши про недоведеність вини ОСОБА_1 , оскільки письмові матеріали складені з із недоліками, та не засвідчені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали даної адміністративної справи, доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Разом із цим, згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП України, оскільки вказане правопорушення, яке не є триваючим, було вчинено 09.04.2022 року, а справа фактично передана на розгляд суду 22.06.2023 року, тобто із пропуском вказаних строків.

За таких обставин провадження в даній справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку, протягом якого може накладатися адміністративне стягнення за адміністративні правопорушення.

Одночасно з цим, суд вказує, що положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При цьому нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

Однак суд звертає увагу на те, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч.2 ст. 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов.

Із урахуванням наведеного та враховуючи відповідні положення ЦПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову в частині висновків про те, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду "Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції 124 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст. 17, ч.4 ст.374 КПК України, п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України.

Так само системний аналіз положень ст. 38 та п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП дає підстави стверджувати те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення. При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене та враховуючи зазначену вище правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, що указує на необхідність визнання вини.

Тому, сум, дослідивши матеріали вказаної адміністративної справи доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, обставини вчинення вказаною особою адміністративного правопорушення підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії протоколу серія ААД № 337898 від 22.06.2023 року; протоколом огляду місця ДТП із доданими матеріалами у вигляді фототаблиці, від 09.04.2022 року та схемою дорожньо-транспортної пригоди від 09.04.2022 року, яка підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди без будь-яких зауважень, і на яких зафіксовані механічні пошкодження транспортних засобів та місце ДТП, протоколом проведення слідчого експерименту від 13.07.2022 року із доданими матеріалами у вигляді фото таблиці, висновками судового експерта від 27.02.2022 року, згідно яких в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачаються невідповідність вимогам п.п. 10.1, 10.2 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться у причинному з виникненням ДТП, а також іншими матеріалами справи, зокрема протоколами допиту свідків ОСОБА_2 від 07.07.2022 року та ОСОБА_3 від 13.07.2022 року та протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 07.07.2022 року

Суд критично оцінює доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про недоведеність вини через складання вказаних письмових доказів з недоліками, оскільки такі доводи будь-якими наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають на думку суду формальний характер та спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. І навпаки, досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості. Формальні недоліки, на які вказує сторона захисту, не можуть слугувати підставою для визнання таких доказів недопустимими.

За таких обставин беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені судом.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 38, ст. 124, п.7 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

2. Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д. В. Мовчан