Справа № 162/215/23
Провадження № 3/162/127/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А.С., з участю секретаря судового засідання Пилипчук Р.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВПД № 1 (сел Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого заступником директора КП ЛБЛ Любешівської селищної ради, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 075233 від 18.03.2023, який складений щодо ОСОБА_1 інспектором СРПП ВПД №1 (сел.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області капітаном поліції Пугачем А.В., ОСОБА_1 18.03.2023, біля 01 год 27 хв, в смт Любешів по вул. Монастирська керував т/з марки Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме з порожнини рота відчутний різкий запах алкоголю, почервоніле обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки його т/з та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в режимі безперервної відеофіксації на службову нагрудну камеру № 51. ОСОБА_1 відсторонено від керування т/з.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, він не керував транспортним засобом, а стояв на узбіччі дороги. В той час йому стало дуже погано, він не міг рухатись автомобілем, вживав лікарські засоби, оскільки хворіє на цукровий діабет, а також гіпертонічну хворобу. В цей час під`їхали працівники поліції і запропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на що він відмовився, оскільки не був водієм транспортного засобу, а лише стояв на узбіччі дороги. Він міг мати почервоніння обличчя, оскільки у нього практично завжди підвищений артеріальний тиск. Алкоголю у той день він не вживав, запах з салону автомобіля міг бути від дезінфекторів, які знаходилися там. З врахуванням наведеного вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому просив суд закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи та долучені відеозаписи, суд доходить такого висновку.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху водій це - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, п. 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу (а.с.2); копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.03.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовляється пройти огляд в медичному закладі (а.с.4); довідка, що ОСОБА_1 не має повторності вчинення адмінправопорушення за ст. 130 КУпАП і що він отримав посвідчення водія (а.с.5); супровідний лист, рапорт поліцейського Пугача А.В. від 23.03.2023 (а.с.6-7); витяг з бази даних та копія посвідчення водія (а.с.8-9); відеозаписи з бодікамери поліцейського з місця події а також з відеокамери «безпечне селище» (а.с.10).

Аналізуючи зазначені докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що вони не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, з долученого відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що працівники поліції рухаються автомобілем і з правої сторони узбіччя дороги припаркований автомобіль. В подальшому працівники поліції підійшли до цього автомобіля, який був без заведеного мотора, де знаходився ОСОБА_1 , і розпочали спілкування з останнім.

З відеозапису «безпечне селище» (файл IMG_ 0245) вбачається що в центрі смт Любешів 18.03.2023 о 01.26.45 на перехресті дороги повертає автомобіль, при цьому, номерних знаків, марки чи моделі цього автомобіля не видно.

Як на місці події, так і в судовому засіданні, ОСОБА_1 не визнає факт керування транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Такі пояснення ОСОБА_1 не спростовуються доказами, які долучені до матеріалів справи.

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 1421/497, а також довідки № 17, ОСОБА_1 має діагноз: цукровий діабет та гіпертонічну хворобу ІІ ст, йому рекомендовано вживати відповідні лікарські засоби (а.с.24, 30).

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Приписи ст.62 Конституції України передбачають, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі Кобець проти України доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом .

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п.2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є не доведена, а тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

Відповідно до статті 265-1 КУпАП вилучене у ОСОБА_1 посвідчення водія підлягає поверненню.

Керуючись статтями 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Повернути ОСОБА_1 вилучене у нього посвідчення водія НОМЕР_2 .

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області Андрій САВИЧ