Справа № 175/123/23
Провадження № 3/175/71/23
Постанова

Іменем України

18 липня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бровченка В.В.,

при секретареві Головіній А.О.,

за участю сторін: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

10.01.2023 року на розгляд Дніпропетровського районного суду із ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 055219 від 07.01.2023 року, складений відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП (далі Протокол), з якого убачається, що 07.01.2023 року о 13.47 годині по вул. Сагайдачного, 208 у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ-211540» реєстраційний номер НОМЕР_2 , у порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожньої обстановки та не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням і допустив зіткнення з автомобілем «HYUNDAI GETZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , що спричинило пошкодження транспортних засобів і завдало матеріальних збитків.

До Протоколу долучені: схема місця дорожньо-транспортної пригоди, підписана водіями ОСОБА_5 і ОСОБА_2 (а.с.4); письмові пояснення водія ОСОБА_3 від 07.01.2023 року і водія ОСОБА_2 від 07.01.2023 року (а.с.5,6); фото-таблиця (а.с.7); копія постанови серії БАВ № 185927 від 07.01.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.8).

Допитавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків і експерта, дослідивши матеріали справи та висновок експерта, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст.ст.245, 251, 278, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності…, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками…, а також іншими документами.

За приписом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853) (далі Інструкція), містить Розділ VIII «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП».

Частиною 1 цього Розділу передбачається, що у разі порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів…, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП і поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності)…

Згідно з частиною 4 вказаного Розділу на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти:

1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП;

2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів і слідів;

3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів;

4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям;

5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин і об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту;

6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів;

7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами;

8) ширина тротуарів, узбіччя;

9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття;

10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття;

11) розташування дорожньої розмітки;

12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху…

В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов і зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

Частина 3 статті 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися… на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст.368-2 КК зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio proreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.? ?

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав і основних свобод людини (далі Конвенція) та сталу практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (рішення у справі «Лучанінов проти України» від 09.06.2011 року, заява № 16347/02).

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

У суді ОСОБА_1 своєї провини не визнав і пояснив, що у вказані у Протоколі час і місці він, керуючи автомобілем «ВАЗ-211540» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю близько 40 км/годину по вул. Сагайдачного у м. Підгородне у напрямку військового містечка. В цей час по ходу руху побачив на відстані приблизно 10-15 метрів як ліворуч з провулку Сагайдачного на великій швидкості рухається автомобіль «HYUNDAI GETZ», який при повороті праворуч виїхав на центр дороги і на краю смуги, по якій рухався він, здійснив зіткнення з його автомобілем. Вважає, що не порушував вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) і ДТП сталася не з його вини.

Потерпілий ОСОБА_2 у суді пояснив, що за вказаних у Протоколі обставин відбулося зіткнення транспортних засобів на смузі руху, на яку він не встиг повністю виїхати з провулка Сагайдачного при повороті праворуч на вул. Сагайдачного у напрямку вул. Шосейної. Вважає, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3 , який рухався по зустрічній смузі зі швидкістю більш ніж 80 км/годину і якого занесло на його смугу руху, тоді як він рухався зі швидкістю близько 5-8 км/годину.

Свідок ОСОБА_6 у суді повідомив, що 07.01.2023 року він знаходився у якості пасажира на передньому сидінні автомобіля «ВАЗ», який під керуванням водія ОСОБА_3 рухався у правій смузі для руху у напрямку залізничного переїзду у м. Підгородне. Наближуючись до перехрестя з пров. Сагайдачного, яке було ліворуч від них, на відстані 10 м він побачив, як на дорогу виїздить автомобіль «HYUNDAI» і повертає праворуч. Зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі руху водія ОСОБА_3 ближче до правого краю. Після зіткнення він знаходився на місці ДТП і йому не відомо, чому працівники поліції не опитали його, і чому сам ОСОБА_4 не повідомив про нього працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_7 у суді пояснила, що 07.01.2023 року близько 14.00 години вона рухалася у якості пасажира в автомобілі, яким керував її чоловік. Вони зупинилися перед перехрестям із вул. Сагайдачного, щоб пропустити автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , який наближався до них по вул. Сагайдачного з лівої сторони. В цей же час з провулку Сагайдачного, повертаючи на право, виїздив автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який і допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_3 на смузі його руху. Під час складання працівниками поліції схеми місця ДТП, вона присутня не була. З висновку експерта № КСЕ-19/104-23/9073 від 20.04.2023 року, проведеного судовим експертом Шевченком С.Ф., убачається, що з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, водій автомобіля «ВАЗ-211540» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР; водій автомобіля «HYUNDAI GETZ» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.16.12 ПДР. Дати відповіді на питання: «На якій смузі руху відбулося зіткнення автомобілів під керуванням водіїв ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (виходячи зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.01.2023 року і фото-таблиці до неї, та фото-таблиць, наданих ОСОБА_5 і ОСОБА_9 )», «Невиконання яких пунктів Правил дорожнього руху України та ким із учасників руху (водіями ОСОБА_5 чи ОСОБА_9 ), з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди?» та «Чи мали технічну можливість водії ОСОБА_4 і ОСОБА_8 уникнути дорожньо-транспортної пригоди?», експерт відповісти не зміг… (а.с.43-45).

У судовому засіданні експерт ОСОБА_10 пояснив, що через неякісне складання схеми місця ДТП працівниками поліції (не зазначено ширину проїзної частини, не здійснено прив`язку електроопори до проїзної частини, не відображено інші важливі відомості), не виявилося можливим відповісти на головне питання - на якій смузі руху відбулося зіткнення автомобілів, а звідси - й на питання як повинні були діяти водії, з технічної точки зору. З тих же підстав він зробив висновок, що ДТП відбулася в районі перехрестя рівнозначних доріг, і що водій ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.16.12 ПДР. Також зазначив, що водій ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР, а не п.12.1 ПДР, порушення якого ставиться у провину останнього, який не підлягає врахуванню в даній дорожній обстановці.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року ЄСПЛ зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на ньому, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п.1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

За приписом п.12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 ПДР передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Судовим розглядом справи установлено, що ДТП за участю водіїв ОСОБА_3 і ОСОБА_2 відбулася на проїзній частині асфальтованої дороги по ходу руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався прямолінійно, та водієм ОСОБА_9 , який виїжджав із провулку, дорога якого не має асфальтованого покриття, виконуючи поворот направо. Через суттєві недоліки схеми місця ДТП, складеної з грубим порушенням вимог пунктів 2, 7 частини 4 Розділу VIII Інструкції, неможливо встановити місце зіткнення транспортних засобів, а отже і неможливо встановити, у тому числі експертним шляхом, як, з технічної точки зору, повинні були діяти водії у даній дорожній обстановці.

Таким чином, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги зазначені вище недоліки, суд приходить до висновку про неможливість об`єктивного встановлення обставин ДТП, що унеможливлює притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності через не доведення «поза розумним сумнівом» його винуватості у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за обставин, викладених у Протоколі, а тому провадження у справі відносно нього слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст.124,247 п.1,268,276,277,283-285 КУпАП, суд

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , для відому направити начальнику ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником чи захисником, потерпілим чи його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя В.В. Бровченко