провадження № 33/824/1884/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В. за участю представника апелянта, адвоката Сакун Анни Олегівни, особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Щербини Лесі Анатоліївни, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та за апеляційною скаргою Державної установи «Центр обслуговування підрозділів національної поліції України», поданою представником - адвокатом Сакун Анною Олегівною, на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року, якою провадження відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ознаками ст. 124 КУпАП закрито,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_2 16 березня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Державна установа «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», через представника - адвоката Сакун Анну Олегівну, 23 березня 2023 року подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що водій ОСОБА_2 , оцінивши дорожню обстановку, був впевнений в пріоритеті свого руху продовжуючи проїзд перехрестя. Вважає, що порушення п.2.1, 8.4. (б) та 16.1 ПДР України водієм автомобіля «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 знаходиться у прямому причинному зв`язку із заподіянням шкоди у вигляді пошкодження транспортних засобів. Наголошує, що при переїзді перехрестя водій ОСОБА_1 повинен був переконатися, що дійсно всі водії, що рухаються по головній дорозі, бачать його намір проїхати перехрестя з другорядної дороги та пропускають його.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не було досліджено обставин ДТП, що мають значення для справи в повному обсязі, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що ОСОБА_1 жодним чином не спростував порушення ним правил проїзду перехрестя при вимкненому світлофорі, не виконання вимог дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу), п.8.4. (б) знаки пріоритету (головна дорога, другорядна дорога).

Також у апеляційній скарзі апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи тим, що потерпіла особа не могла раніше звернутися до суду з апеляційною скаргою, так як постанова суду першої інстанції була отримана лише 14 березня 2023 року.

10 квітня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України». У вказаному відзиві ОСОБА_1 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року - без змін. Також у вказаному відзиві заявлено клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 зазначав, що зважаючи на те, що виклик потерпілого та опитування його як свідка судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, не є обов`язковим, доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції його права на захист є необґрунтованими та не відповідають положенням КУпАП. Пояснював, що світлофор був вимкнений, тому всі учасники дорожнього руху на зазначеному перехресті керувались дорожніми знаками. Транспортні засоби, які рухались головною дорогою по вул. В. Гетьмана, зупинились для пропуску транспортних засобів, які перебували на другорядній дорозі, очікуючи можливості почати рух. Впевнившись у безпечності проїзду перехрестя, виконавши вимоги п. 16.3, 16.4 ПДР, не створюючи перешкод для руху інших транспортних засобів і пішоходів, оскільки всі автомобілі, які рухались по вул. В. Гетьмана зупинились перед краєм перехрещуваної проїзної частини та надали ОСОБА_1 перевагу у русі, останній почав рух по перехрестю вул. В.Гетьмана та вул. О. Тихого в напрямку вул. Ак. Янгеля. Проїхавши три смуги одного напрямку та дві смуги протилежного напрямку вулиці В. Гетьмана, та закінчуючи проїзд перехрестя, раптово відбулось зіткнення з автомобілем Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_2 , на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, якою рухався автомобіль Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_2 , зі швидкістю приблизно 80 км/год. Наголошує, що зіткнення відбулось саме на смузі для руху транспортних засобів, що підтверджується фотографіями та відеозаписом з місця ДТП, схемою ДТП та характером зіткнення - удар прийшовся в бік його автомобіля, що свідчить про те, що його автомобіль вже виїхав і фактично перебував посередині смуги. Звертає увагу, що він вже звершував маневр і рухався останньою смугою, коли раптово з`явився автомобіль Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_2 , який в порушення п. 17.1 ПДР рухався смугою для руху маршрутних транспортних засобів з перевищенням дозволеної п. 12.4 ПДР швидкості руху - швидкість автомобіля Toyota Highlander була приблизно 80 км/год. вважає, що у разі, якби водій автомобіля Tovota Highlander дотримався ПДР, зіткнення не відбулось - рухатись автомобілю Toyota Highlander смугою для руху маршрутних транспортних засобів було заборонено.

19 червня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про відкликання апеляційної скарги.

Вивчивши зміст вказаної заяви, апеляційний суд дійшов висновку, що даною заявою апелянт ОСОБА_2 відмовився від апеляційної скарги і така відмова ОСОБА_2 від апеляційної скарги на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року несу перечить вимогам діючого законодавства, а тому підлягає прийняттю апеляційним судом.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд переглядає постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року лише в частині доводів апеляційної скарги Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України».

У судовому засіданні представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити.

ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Оцінивши доводи клопотання Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу, оскільки є обґрунтованими.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» задовольнити, поновити Державній установиі «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі встановив, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №466141 від 23.11.2022 року відносно ОСОБА_1 вбачається, що останній 23.11.2022, о 10 год. 25 хв., у м. Києві, рухаючись перехрестям вул. В. Гетьмана та вул. О. Тихого, керуючи автомобілем Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу), не надав перевагу в русі автомобілю Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався головною дорогою, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги пп. 2.3б; 8.4б Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він керував автомобілем Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. О. Тихого та під`їжджав до перехрестя. Зупинився перед краєм перехрещуваної проїзної частини, виконавши вимоги знаку 2.1 та надав перевагу у русі транспортним засобам, які рухалися по головній дорозі (по вул. В. Гетьмана). Світлофор був вимкнений, тому всі учасники дорожнього руху на зазначеному перехресті керувались дорожніми знаками. Впевнившись у безпечності проїзду перехрестя, виконавши вимоги пп. 16.3, 16.4 ПДР України, не створюючи перешкод для руху інших транспортних засобів і пішоходів, оскільки всі автомобілі, які рухались по вул. В. Гетьмана зупинились перед краєм перехрещуваної проїзної частини та надали йому перевагу в русі, почав рух по перехрестю вул. В. Гетьмана та вул. О. Тихого в напрямку вул. Ак. Янгеля. Проїхавши три смуги одного напрямку та дві смуги протилежного напрямку вул. В. Гетьмана, закінчуючи проїзд перехрестя, раптово відчув, що відбулося зіткнення з автомобілем Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_2 , на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, якою рухався автомобіль Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався зі швидкістю приблизно 80 км/год., без увімкнених проблискових маячків синього або червоного кольору, спеціально звукового сигналу, чим порушив пп. 12.4, 17.1 ПДР України. Крім того, водій автомобіля Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_2 , одразу після ДТП зняв номерний знак з автомобіля та заховав його в багажну частину автомобіля, чим порушив вимоги п. 30.2 ПДР України.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 зазначив, що у момент ДТП перебував на балконі своєї квартири в будинку поруч та бачив як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався в смузі для громадського транспорту та в цей автомобіль на великій швидкості врізався джип білого кольору.

Судом першої інстанції були також досліджені долучені до матеріалів справи ОСОБА_1 відеозапис та фотознімки вищевказаної ДТП, зроблені сторонніми спостерігачами.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 він керував автомобілем Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався прямо по головній дорозі. На перехресті виїхав автомобіль Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. О. Тихого, у другорядній дорозі. Намагався уникнути ДТП із вищевказаним автомобілем, однак зіткнення відбулося.

Закриваючи провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що у справі відсутні докази поза розумним сумнівом щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З урахуванням дослідженого протоколу, схеми ДТП, пояснень водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , досліджених фотознімків та відеозапису, характеру ушкоджень транспортних засобів, суд доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, до Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №466141 від 23.11.2022 року відносно ОСОБА_1 , згідно з яким ОСОБА_1 23.11.2022, о 10 год. 25 хв., у м. Києві, на перехресті вул. В. Гетьмана та вул. О. Тихого, керуючи автомобілем Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу), не надав перевагу в русі автомобілю Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався головною дорогою. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги пп. 2.3б; 8.4б Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У наданих суду матеріалах справи вказано, що ОСОБА_1 порушив ПДР України, а саме:

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.8.4б Дорожні знаки поділяються на групи:

знаки пріоритету - встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Так, судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, пояснення водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , фотознімки та відеозапис, характер ушкоджень транспортних засобів.

Окрім того, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_1 судом допитано свідка ОСОБА_3 .

Так, свідок ОСОБА_3 пояснив, що бачив безпосереднє зіткнення транспортних засобів Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_2 та Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначив, що на момент зіткнення автомобілів він на своєму автомобілі стояв в напрямку перехрестя, недалеко від перехрестя на якому сталосі ДТП. Світлофори не працювали, а тому водії керувалися дорожніми знаками. На момент зіткнення автомобілі по головній дорозі не рухалися, надаючи можливість проїхати автомобілям, які рухалися другорядною дорогою. Зазначає, що транспортний засіб Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_2 на високій швидкості (70-80 км/год) рухався головною дорогою і, не зупинившись та не надавши можливість транспортному засобу Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 закінчити маневр, який в той час вже перетнув дві смуги головної дороги, оскільки автомобілі там зупинилися надавши можливість автомобілям виїхати з другорядної дороги перебував, на крайній правій смузі руху громадського транспорту, врізався в нього прямо посередині машини. Крім того, зазначив, що особисто знімав відео, яке надав ОСОБА_1 бо вважав саме його потерпілим від ДТП.

Отже, переглядаючи справу апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність у матеріалах справи достатніх та належних доказів порушення саме ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які б призвели до зіткнення транспортного засобу Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 з транспортним засобом Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_2 є цілком обґрунтованим та доведеним, встановленими обставинами справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Суд першої інстанції вірно вважав, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Клопотань про призначення судової експертизи учасниками справи як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду заявлено не було.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях водія автомобіля Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п.п. 2.3(б), 8.4. (б) ПДР України не вбачається, а тому відсутній причинно- наслідковий зв`язок із виникненням ДТП.

Вказаний висновок суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовано.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів, яким надано належну правову оцінку судом першої інстанції та тлумачення норм права на розсуд апелянтів, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

За таких обставин, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

Враховуючи все вище наведене, оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмову ОСОБА_2 від апеляційної скарги на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року - прийняти.

Поновити Державній установі «Центр обслуговування підрозділів національної поліції України» строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення - залишити без змін, а апеляційну скаргу Державної установи «Центр обслуговування підрозділів національної поліції України», подану представником - адвокатом Сакун Анною Олегівною,- без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко