ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Поліщук І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ТИП А) Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді: інспектор прикордонної служби 3 категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А), сержант, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 07.09.2022 року, органом 5114,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 271221 від 15.05.2023 року, встановлено, що 14.05.2023 близько 20:50 в ході перевірки наявності персоналу першим заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) капітаном ОСОБА_2 в місці тимчасового проживання особового складу підрозділу в АДРЕСА_2 , було виявлено відсутність сержанта ОСОБА_1 та залишення останнім закріпленої за ним зброї. В подальшому встановлено, що ОСОБА_1 без дозволу керівництва підрозділу, з власних потреб, нехтуючи своїм військовим обов`язком та військовою службою, в порушенні вимог керівних документів, тимчасово без дозволу залишив місце тимчасової дислокації підрозділу та ввіреному йому зброю, чим підірвав бойову готовність підрозділу через зменшення числено-бойового складу. Службові та посадові обов`язки не виконував, чим підірвав боєздатність відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) НОМЕР_3 прикордонного загону під час дії воєнного стану на території України, в місці тимчасової дислокації відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) НОМЕР_3 прикордонного загону (Військова частини НОМЕР_1 ). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, п.п. 1, 2, 3,ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України».

За вказаним фактами, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , який про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав. В матеріалах справи наявна заява, в якій ОСОБА_1 просить розглядати справу без його участі.

У відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи, вважаю, що відповідно до ч. 1ст. 268 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення можливо розглядати у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ч.2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Суб`єктами даного адміністративного правопорушення є військові службові особи.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.

З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

Відповідно до ст. 11, 13, 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оборону України", особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Дослідженими по справі доказами підтверджується протиправна поведінка солдата в частині сумлінного виконання військового обов`язку, беззастережного виконання наказів командирів (начальників), а, отже, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду, тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки останній, будучи військовою службовою особою, самоусунувся від виконання своїх посадових обов`язків, в умовах особливого періоду, а саме: під час воєнного стану.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення ПдРУ №271221 від 15.05.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.05.2023 р.; витягом з книги особового складу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А); витягом з книги обліку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) в період з 20.00 14.05.2023 по 20.00 15.05.2023 року; рапортом першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) капітана ОСОБА_3 від 15.05.2023; наказом №184-АГ від 11.05.2022 року.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Приймаючи до уваги вищенаведені докази, які підтверджують винність ОСОБА_1 , враховуючи особу, що притягається до адміністративної відповідальності, який є військовослужбовцем, вважаю, що стягнення слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано адміністративне правопорушення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі п. 12 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" військовослужбовця ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23-24,268, 283-284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від сплати судового збору, оскільки він є військовослужбовцем.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О. Поліщук