ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1573/23 Справа № 216/4833/22 Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Шелудька А.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення за № 216/4833/22 (провадження № 3/216/108/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та матеріали справи про адміністративне правопорушення за № 216/1081/23 (провадження № 3/216/929/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єднано в одне провадження під єдиним номером 216/4833/22 (провадження № 3/216/108/23).

Вказаною постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2023 року о 01 год 27 хв біля буд. 20 по вул. Алмазній в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager», результат огляду 1,54 ‰.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 02 лютого 2023 року о 08 годині 56 хвилин біля буд. 25 по вул. Алмазній у Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом: «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя, хитка хода. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер або у медичному закладі, на що водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Шелудько А.О. просить постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.06.2023 року скасувати та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування вказує, що оскаржена постанова прийнята з порушенням норм матеріального, процесуального права. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП. Звертає увагу, що його підзахисного не було проінформовано працівниками поліції про причини зупинки. Зауважує, що в матеріалах справи відсутній відеозапис, який підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та взагалі наявність транспортного засобу. Зазначає, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції не було отримано згоди водія ОСОБА_1 з результатом отриманим за допомогою газоаналізатора, не роз`яснено йому право, що у разі незгоди з результатами отриманими з використанням спеціальних технічних засобів, він має право бути направлений та доставлений до медичного закладу. Звертає увагу, що на відеозаписі не зафіксовано працівниками поліції результат, отриманий за допомогою газоаналізатора, а свідки не залучались, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

До апеляційного суду надійшла заява захисника Шелудька А.О. про розгляд апеляційної скарги без його участі. Повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 в суд не з?явився, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не заявляв.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову суду 1-ї інстанції без змін, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону тавірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Хоча адвокат Шелудько А.О. в своїй апеляційній скарзі наполягав, що його підзахисний ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, зокрема:

протоколами про адміністративні правопорушення;

актом огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Drager», результат огляду 1,54 ‰;

відеозаписом з відеореестратора (боді-камери) інспекторів ПП, відповідно до якого ОСОБА_1 22.10.2022 пройшов огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Drager»;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого водій ОСОБА_1 направлявся на огляд до КП «КБППД» ДОР;

відеозаписом з відеореєєстраторів та нагрудних камер інспекторів патрульної поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Зазначені докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються, з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу та прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 , мотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів адвоката Шелудька А.О. з підстав відсутності доказів, що ОСОБА_1 є водієм в розумінні ПДР.

Із переглянутих двох дисків з відеозаписами, доданих до матеріалів справи, слідує, що і 22.10.2022 року, і 02.02.2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , що вбачається з Clip-0 (0:01:57) на 1-му диску, Clip-0 (0:01:39) на 2-му.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірних дій з боку працівників поліції не підтверджено ані документально (скарга на дії працівників поліції або в порядку КАСу), ані формально зафіксовано (відеозапису), тож апеляційний суд дані доводи апелянта відкидає. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували вказані твердження, матеріали справи не містять.

Як вбачається із рапортів інспектора (а.с. 5, 15), ним зазначено підстави зупинки, із врахуванням вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині не є слушними.

Не є слушними доводи сторони захисту щодо безпідставного прийняття судом першої інстанції як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, вважаючи його не об`єктивними доказами.

В розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не доказом, а джерелом доказів, тобто фактичних даних, наоснові яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в розумінні, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. З огляду на справу, що розглядається, у протоколі містяться фактичні дані про час та місце вчинення правопорушення, особу правопорушника, про застосування технічних засобів для виявлення правопорушення. Тому протокол про адміністративне правопорушення є допустимим та належним джерелом доказів. А висновок про наявність складу правопорушення в діях особи відносно якої складено протокол, дійсно є уявленням особи, що склала протокол, про наявність правопорушення, яке в суді повинно бути підтверджено відповідними доказами.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції поклав не лише протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , а і в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 22.10.2022 року (протокол серії ААД №146192), оскільки ними не було роз`яснено права, процедуру освідування та його право у разі незгоди з результатом, проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду, не залучення свідків, спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Зокрема ознаками алкогольного сп`яніння згідно п. 3 р. 1 вищевказаної інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З перегляду відеозапису на першому диску Clip-0 (0:06:03), доданого до матеріалів справи, вбачається, що за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.10.2022 року відносно ОСОБА_1 , останньому поліцейським було оголошено ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Таким чином, поліцейським було встановлено наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а отже, були законні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, із переглянутого відеозапису на першому диску Clip-1 (0:02:54 та 0:09:40) вбачається, що результат проведеного тесту за допомогою спеціального приладу Алкотест Драгер-7510, було оголошено ОСОБА_1 , проте він не мав бажання дивитись. Такі твердження апелянта спростовуються і власним підписом ОСОБА_1 на чеку роздруківці з газоаналізатору Драгер Алкотест 7510 від 22.10.2022 року за результатами огляду ОСОБА_1 , з результатом 1,54 ‰(а.с. 4), другий примірник якого йому було вручено працівником поліції, що також вбачається із переглянутого відеозапису на першому диску Clip-1 (0:09:55 та 0:10:10), згідно з яким з результатом ОСОБА_1 був згодний. В подальшому, ОСОБА_1 працівником поліції було роз`яснено, що в разі незгоди з результатом тесту, проведеного на місці зупинки, його можуть доставити до медичного закладу, на що останній відмовився, що зафіксовано на відеозаписі на першому диску Clip-1 (0:09:40).

Як вбачається із оскарженого протоколу серії ААД № 146192 від 22.10.2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останньому було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 16 листопада 2022 року о 10-00 годин у Центрально-Міському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. У відповідній графі протоколу ОСОБА_1 проставив свій підпис про ознайомлення з вищенаведеними обставинами без будь-яких заперечень та зауважень, що також зафіксовано на відеозаписі першого диску Clip-3 (0:05:45).

Доводи апеляційної скарги щодо незалучення двох свідків при складанні оскаржених протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 спростовуються положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП, якою встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, в матеріалах справи наявні відеозаписи подій, що мали місце 22.10.2022 року та 02.02.2023 року, на яких зафіксовано проведену процедуру огляду 22.10.2022 року водія ОСОБА_1 та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 02.02.2023 року, а також роз`яснено наслідки таких дій, що відображено на другому диску Clip-0 (0:09:32).

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами, та приймаються судом як спосіб захисту, для уникнення відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Шелудька А.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин