Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/656/23
Провадження № 3/382/483/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 974045 від 26.04.2023 року, ОСОБА_1 26.04.2023 року близько 12 год. за адресою проживання АДРЕСА_2 перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння внаслідок чого не змогла супроводжувати малолітнього сина ОСОБА_2 , 2022 року народження, який отримав тілесні ушкодження, до лікувального закладу м. Бориспіль та написал. відмову від обстеження, чим порушила ст. 150 СК України та ухилилася від виконання обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Про надходження на розгляд суду вказаної справи було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Відсутність прокурора при розгляді справи не перешкоджає її розгляду по суті та не є підставою для закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Крім того, відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутність прокурора при розгляді справи не є підставою для відмови судом щодо встановлення обставин та наявності/відсутності складу адміністративного правопорушення в діях/бездіяльності особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких заяв до суду від неї не надходило. Судова повістка направлялася на адресу місця проживання, яку ОСОБА_1 вказала під час складення протоколів; конверти повернулися з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". У зв`язку з цим суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП її присутність у вказаній категорії справи не є обов`язковою.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні Смірнов проти України (рішення від 08.11.2005 року у справі Смірнов проти України , заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі Каракуця проти України ( Karakutsya v. Ukraine ), заява № 18986/06, § 71).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП встановлено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям, тощо), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

До матеріалів справи додано:

- копію паспорту ОСОБА_1 ;

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 ;

- рапорт від 23.04.2023 року в якому зазначено, що «23.04.2023 о 14:07 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.04.2023 о 14.06 за адресою: АДРЕСА_2 , буянить співмешканець доньки. Наразі знаходиться під домашнім арештом за наркотики. ШМД не потрібно. Заявник: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Прибувши за вказаною адресою заявниця в усній формі пояснив що конфлікт врегульовано самостійно до приїзду працівників та заявниця звернулась із письмовою заявою в якій просить щоб прийняли міри відносно дочки ОСОБА_4 яка стоїть на обліку в соцслужбі як сімя яка опинилась вскрутному становищі та не доглядає за своїми дітми»;

- копія заяви ОСОБА_3 від 23.04.2023 року в якій зазначено «прошу Вас прийняти міри до моєї доньки ОСОБА_1 1984/13 люте та її співмешканця ОСОБА_5 які неналежна доглядають своїх дітей малолітніх»;

- копію постанови Яготинського районного суду від 07.06.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП;

- довідку начальника СП ВП № 2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції Р. Коротуна про повторність правопорушення;

- копію письмових пояснень ОСОБА_6 в яких зазначено, що «… моя дружина цивільна систематично вживає алкогольні напої та не займається вихованням своїх дітей. 26.04.2023 моя дружина перебувала також в нетверезому стані, їжу для дітей не приготувала, вихованням не займається, часто залишає дітей на мене. Життям малолітніх дітей не цікавиться».

Письмових пояснень ОСОБА_1 матеріали справи не містять; відомостей про те, що особа відмовилася надавати пояснення подані матеріали не містять.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП), у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

В матеріалах справи не містять жодних доказів на підтвердження обставин про те, що " ОСОБА_1 26.04.2023 року близько 12 год. за адресою проживання АДРЕСА_2 перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння внаслідок чого не змогла супроводжувати малолітнього сина ОСОБА_2 , 2022 року народження, який отримав тілесні ушкодження, до лікувального закладу м. Бориспіль та написала відмову від обстеження".

При цьому, саме виключно вчинення саме цих дій інкримінується особі, водночас, не надано жодних доказів про те, що 26.04.2023 року близько 12 год. за адресою проживання АДРЕСА_2 : ОСОБА_1 перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння; ОСОБА_1 не змогла супроводжувати малолітнього сина ОСОБА_2 , 2022 року народження до лікувального закладу м. Бориспіль; ОСОБА_1 написала відмову від обстеження сина; ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

Зазначені вище докази (копія паспорту ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; рапорт органу поліції від 23.04.2023 року; копія заяви ОСОБА_3 від 23.04.2023 року; копія постанови Яготинського районного суду від 07.06.2022 року; довідку начальника СП ВП № 2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області; копія письмових пояснень ОСОБА_6 ) зазначені у протоколі обставини не підтверджують.

У свою чергу, відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 26.04.2023 служби у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради для виховання та розвитку дітей створені умови: для дітей є окремі місця для сну та відпочинку. У меншого сина є ліжечко, необхідні речі, підгузки, суміш для харчування.

Таким чином, матеріалами справи не доведено ОСОБА_1 26.04.2023 року близько 12 год. за адресою проживання АДРЕСА_2 перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння внаслідок чого не змогла супроводжувати малолітнього сина ОСОБА_2 , 2022 року народження, який отримав тілесні ушкодження, до лікувального закладу м. Бориспіль та написала відмову від обстеження.

При цьому, суд також враховує, що сама по собі обставина вживання алкогольних напоїв, яка в цьому випадку й недоведена, не свідчить про ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх дітей, а отже автоматично не формує склад правопорушення за ст. 184 КУпАП.

Таким чином, суд констатує, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які б засвідчили обставини щодо події і складу правопорушення, а також вину ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При цьому суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування "поза розумним сумнівом", сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах "Кобець проти України" (п. 43) та "Авшар проти Туреччини" (п. 282), "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року, " ОСОБА_3 , Мессеге і Ябардо про Іспанії" від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП не доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обґрунтований сумнів.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми законодавства, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 184, 247, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. М. Нарольський