Справа № 490/4257/22
Провадження № 33/812/311/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Калашник А.О.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Драненка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив Центральний районний суд міста Миколаєва під головуванням судді Подзігун Г.В. у приміщенні цього ж суду 23 травня 2023 року, якою визнано винним ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327538 від 12 вересня 2022 року ОСОБА_1 12 вересня 2022 року о 19:15 год. в м. Миколаєві, вул. 3-я Слобідська, 40, керував транспортним засобом ЗАЗ110247, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності, звужені зіниці очей. Від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В розгляді справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не приймав, в судовому засіданні був присутній його захисник - адвокат Драненко В.В., який просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підстав та причин зупинки ОСОБА_1 .

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд неправильно застосував норми матеріального права, не дослідивши всіх обставин справи, чим порушив норми процесуального права України.

Так, в матеріалах справи відсутні відомості про причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також на відеозаписі, який не фіксує момент зупинки, не видно обличчя особи, з якою спілкується поліцейський.

Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких вимог Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію давали працівнику поліції законні підстави для зупинки транспортного засобу. У зв`язку з цим усі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17.

Також матеріали справи не містять доказів відсторонення водія від керування транспортним засобом чи про тимчасове затримання транспортного засобу шляхом блокування.

За такого, на думку апелянта, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Драненка В.В, які підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Згідно пункту 2.9-а Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила)) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами пункту 2.5 Правил передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням, зокрема, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульований також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно пункту 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395).

Отже, за змістом частини 1 статті 130 КУпАП склад адміністративного порушення, в тому числі, утворює сукупність фактів: керування транспортними засобами з ознаками, зокрема. наркотичного сп`яніння, та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №327538 від 12 вересня 2022 року ОСОБА_1 12 вересня 2022 року о 19:15 год. в м. Миколаєві, вул. 3-я Слобідська, 40, керував транспортним засобом ЗАЗ110247, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності, звужені зіниці очей. Від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Під час пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я поліцейським застосовані технічні засоби відеозапису, що відповідає приписам ч. 2 статті 266 КУпАП.

Вказаний протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 . У розділі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 власноруч написав: «Не згоден, пройду медобстеження позже, очень спишу».

Між тим, обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення (відмова пройти у встановленому порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння), викладені у цьому протоколі, підтверджуються та узгоджуються щодо фактичних обставин також з наступними доказами:

- на місці зупинки транспортного засобу складено направлення на огляд водія ОСОБА_1 в медичному закладі, в якому зазначені виявлені поліцейським ознаки наркотичного сп`яніння;

- відеозаписом, проведеним працівниками поліції на нагрудну відеокамеру 470968, з якого вбачається, що працівник поліції доводить до відома ОСОБА_1 виявлені в останнього ознаки наркотичного сп`яніння та пропонує йому пройти огляд на перевірку стану наркотичного сп`яніння, для чого необхідно проїхати у найближчий медичний заклад, але ОСОБА_1 відмовляється, пояснюючи, що дуже поспішає, після чого поліцейський роз`яснює, що така відмова є порушенням п. 2.5 Правил, тому відносно ОСОБА_1 буде складений протокол про адміністративне правопорушення за статтю 130 КУпАП.

Отже ОСОБА_1 однозначно відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За такого суд першої інстанції, відхиливши доводи захисника Бондаря І.О., обґрунтовано дійшов висновку про доведеність порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху (п. 2.5), що є підставою для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що на долученому поліцейськими відеозапису не видно обличчя особи, з якою спілкується поліцейський, то згідно цього запису обличчя цієї особи видно здалеку та нечітко (час запису). Але ОСОБА_1 згідно змісту апеляційної скарги та у своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції не заперечує, що він за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№327538, керував транспортним засобом, був зупинений працівником поліції, та відмовився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а тому апеляційний суд не вбачає порушень частини 2 статті 266 КУпАП щодо фіксації правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що транспортний засіб під його керуванням був зупинений поліцейським безпідставно, а в матеріалах справи відсутні підстави такого зупинення, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки згідно долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з нагрудної камери поліцейський пояснює ОСОБА_1 причину зупинки - перевірка документів.

Законність же дій працівників поліції щодо зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не є предметом з`ясування у справі, яка переглядається, і не впливає на вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає неможливим застосування у справі, яка переглядається, доктрини «плодів отруєного дерева», оскільки предметом розгляду є відмова особи, яка керує транспортним засобом - ОСОБА_1 , від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто доведеність (недоведеність) вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дії поліцейського щодо зупинки транспортного засобу перебувають поза предметом розгляду у цьому провадженні, проте можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства чи в інший спосіб, встановлений законом.

Крім того, правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними, враховуючи факт відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Щодо посилань апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15 березня 2019 року у справ справі №686/11314/17, то апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для застосуванні цих висновків, оскільки ця справа розглядалась Верховним Судом за правилами КАС України та стосувалася оскарження дій інспектора патрульної поліції щодо складання постанови про адміністративне правопорушення та накладення на особу адміністративного стягнення за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП. У справі, яка переглядається, предметом розгляду є вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, а не правомірність дій поліцейського з його зупинки.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме - відмовою ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

До того ж факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не оспорювався та підтверджується його поясненнями у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№327538, оскільки він написав, що пройде огляд пізніше та дуже поспішає, а також його поясненнями в суді

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведена відмова ОСОБА_1 пройти у встановленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

При цьому апеляційний суд враховує вказівки Європейського суду з прав людини про те, що право на вмотивованість судового рішення має захистити особу, яка звернулась до суду, від сваволі. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Тому відсутні підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №327538 від 12 вересня 2022 року не відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 травня 2023 року, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна