Справа № 161/5586/23 Провадження №33/802/435/23 Головуючий у 1 інстанції:Гринь О. М.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Петрука Ігоря Володимировича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 536 грн. 80 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01 квітня 2023 року о 00 год. 55 хв. в Луцьку по вул.Рівненська керував автомобілем марки "Шевроле Каптіва", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) і відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із таким судовим рішенням захисник ОСОБА_1 - адвокат Петрук І.В. подав апеляційну скаргу в якій вищевказану постанову судді вважає необґрунтованою та незаконною. Зазначає про те, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 і це при тому, що він не був належним чином повідомлений про час і дату судового засідання, чим порушив його права на захист. Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 ґрунтується на неповно перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким не надано належної оцінки. Захисник вважає, що огляд ОСОБА_1 працівниками поліції проведений був з порушенням вимог ст.266 КУпАП, а тому такий огляд не може братись до уваги, і відповідно тягне за собою визнання недопустимим доказом протоколу про адміністративне правопорушення. Посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів про винуватість ОСОБА_1 , то оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі, - закриттю.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Петрук І.В. будучи належним чином повідомленими про час та дату судового засідання до суду не з`явились, що стверджується телефонограмою від 19.07.2023. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням причин неявки, від вказаний осіб до суду не надходило. А тому, апеляційний суд враховуючи наведене та положення ст.268 КУпАП, приходить до переконання, що справу можливо розглядати у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Петрука І.В., оскільки є дані про своєчасне сповіщення їх про місце і час розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги Закону в повному обсязі суддею першої інстанції при розгляді справи дотримані не були.

В оскаржуваній постанові судді від 12.06.2023 року суддя вказав, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча завчасно у встановленому законодавством термін був повідомлений про дату слухання справи.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, у ній міститься судова повістка про виклик до суду ОСОБА_1 на 10:05 год. 12.06.2023, однак жодні докази про її отримання останнім відсутні.

Окрім того, матеріали справи містять клопотання захисника Петрука І.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням на лікуванні, де він також зазначив, що підтверджуючі документи будуть надані у наступному судовому засіданні.

Такі обставини повністю підтверджені доказами, які містяться у справі (а.с.17-19).

Проте, суд першої інстанції 12.06.2023 року розглянув справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисника Петрука І.В. та постановив судове рішення на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

З такою позицією місцевого суду апеляційний суд не погоджується, оскільки відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а у її відсутності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а від його захисника Петрука І.В. до суду першої інстанції надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням причин, однак суд всупереч цьому розглянув її у їх відсутності, то апеляційний суд вважає, що в даному випадку ОСОБА_1 був позбавлений передбаченого законодавством права на захист.

Оскільки суддя першої інстанції при розгляді справи порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ч.1 ст.268 КУпАП, тобто допустив порушення норм процесуального права, то оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Сторона захисту в апеляційній скарзі висловила позицію про те, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте, такі доводи на увагу суду не заслуговують з врахуванням наступного.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №0150513 від 01.04.2023 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає: 1) у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; 2) або ж у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються зібраними у справі та дослідженими апеляційним судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №0150513 від 01.04.2023, за змістом якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку. В графі пояснення ОСОБА_1 зазначив, що не був освідчений на стан алкогольного сп`яніння, а отже, не відчуваю свою провину. При цьому, він підписав протокол та отримав його копію;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) не проходив огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці транспортного засобу та в медичному закладі;

- постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6762626 від 01.04.2023, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП, тобто за те, що не був пристебнутим ременем безпеки під час керування транспортним засобом;

- рапортом працівника поліції від 01.04.2023, в якому фактично викладені ті ж обставини, що й в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується й відеозаписами з відеореєстратора із службового автомобіля та боді-камери працівників поліції, на яких зафіксовано події, викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 під час комендантської години, а також спілкування поліцейського з ним у ході якого в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку чим йому як водію транспортного засобу, який мав ознаки алкогольного сп`яніння неодноразово запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу так і в медичному закладі, тобто у встановленому законом порядку, однак він відмовився. При цьому, зафіксованим є те, що ОСОБА_1 вказував про те, що не відмовляється проходити огляд, а бажає присутність двох свідків, на що поліцейським було роз`яснено норми законодавства, де передбачено, що у разі фіксування проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою відеозапису, присутність свідків не потрібна. Однак, ОСОБА_1 залишаючись на своїй позиції щодо присутності свідків не бажав проходити огляд, який би фіксувався на боді-камеру працівника поліції. Такі дії ОСОБА_1 працівником були розцінені як відмова від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, про що повідомлено першому та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Зафіксованим є факт ознайомлення ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення шляхом зачитування його змісту.

Так, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в розрізі із наявними у ній доказами в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження у встановленому законом порядку від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи та фактично відтворюють події, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, до уваги судом не беруться, оскільки повністю спростовуються вищевикладеним, а матеріали справи містять докази, які підтверджують порушення ним п.2.5 ПДР України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про те, що доводи ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу на обов`язковість присутності свідків при проходженні ним огляду на стан алкогольного сп`яніння є такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, оскільки відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. В даному випадку присутність свідків необхідною не була, так як при огляді поліцейський застосовував технічні відеозапису, що й було роз`яснено ОСОБА_1 працівником поліції. А тому, посилання апелянта на те, що огляд ОСОБА_1 був проведений з порушенням ст.266 КУпАП, що на його думку тягне за собою визнання недопустимими доказів, які стосуються самого огляду і відповідно протоколу про адміністративне правопорушення, є цілком безпідставними.

Отже, вищенаведені та усі інші твердження сторони захисту не спростовують винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому йому правопорушення, а фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення останнім адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

З урахуванням вищенаведеного, оскаржувана постанова судді на підставі п.3 ч.8 ст.294 КУпАП підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в межах санкції цієї норми закону.

Таким чином, апеляційний суд на підставі ст.ст.23, 33 КУпАП враховуючи характер вчиненого проступку, дані про особу порушника, ступінь його вини, конкретні обставини справи вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП - однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Водночас, на підставі Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Таким чином, апеляційну скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Петрука Ігоря Володимировича задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2023 року скасувати та постановити нову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк