Справа №: 486/910/23 Провадження №3/486/542/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна. О.І.,

при секретарі Салагорі С.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.05.2023 року о 23:48 год. на пр. Незалежності м.Южноукраїнськ, Миколаївської області водій ОСОБА_1 здійснив рух на транспортному засобі Citroen c5, державний номерний знак: НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. 23.01.2023 року постановою серії БАБ 167479 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 Правил дорожнього руху, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху.

Відповідно до підпункту а пункту 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як повторне протягом року вчинення порушень , передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, викликався до суду судовими повістками, надісланими йому рекомендованим листом з повідомленням.

Суд враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Каракуця проти України, будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Слід також зазначити, що у відповідності до статті 11 Закону України «Про судоустрійі статус суддів» інформація про кожне судове засідання оприлюднюється на офіційному веб-порталі Судової влади України та ОСОБА_1 не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про дату судового засідання, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується також письмовими матеріалами справи, зокрема, змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 104803 від 23.05.2023 року, який, згідно положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, а також з якого вбачається, що ОСОБА_1 свою вину визнав, рапортом працівника поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.05.2023 року (а.с. 1, 2, 3).

23.01.2023 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 167479 до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. за адміністративні правопорушення, передбачені ч5 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с. 4).

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як повторне протягом року вчинення порушень , передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

При накладенні стягнення, згідно положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

З огляду на викладене, враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який визнав свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення, суд вважає доцільним накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, але без оплатного вилучення транспортного засобу. На думку суду таке адміністративне стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових адміністративних правопорушень.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з ОСОБА_1 на користь держави підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., на користь держави, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір розміром у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. І. Савін