Справа № 454/2416/23
Провадження № 3/444/1096/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , працює водієм «Луцьк експрес», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.139 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Поліцейським СРПП ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області сержантом поліції Мариневич Андрієм складено протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 279301 від 26.05.2023 року відповідно до якого ОСОБА_1 , 14.05.2023 року о 16 год. 30 хв. на автодорозі Боянець-Жовква, траса Р-15 (145км.+200м), керуючи транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN CRAFTER", номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної швидкості та здійснив ДТП в наслідок якої було пошкоджено 4 секції відбійника.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.п. 1.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 139 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання 05.07.2023 року не прибув. Однак на адресу суду подав письмові пояснення із доданими доказами в яких зазначив, що 14 травня 2023 року орієнтовно о 16 год. 30 хв. він керував вищезазначеним транспортним засобом на вищевказаній автодорозі, та їхав в напрямку кордону України (здійснюючи гуманітарно-волонтерський рейс за військовослужбовцями, які прибули з навчання з території Польщі), а саме до пункту пропуску «Шегині», що знаходиться в Львівській області. Проте, перебуваючи за кермом транспортного засобу раптово він відчув запаморочення, різкий тупий біль в голові, і втратив свідомість. Йому була надана невідкладна медична допомога (виклик бригади швидкої допомоги надійшов о 16:49 від супроводжуючих, які зупинилися на дорозі), і він був доставлений БШД до лікарні м.Львова, зі скаргами на зниження сили в лівій руці.

З 14.05.2023 року до 19.05.2023 року він перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні неврології та судинної нейрохірургії Центру нейрохірургії та неврології ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м.Львова» з діагнозом: інфаркт мозку внаслідок тромбозу церебральних артерій в правій середньомозковій артерії. Гіпертонічна хвороба III ст. 2 ст. дуже високий кардіоваскулярний ризик 4 ст.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 279301 стосовно нього був складений працівниками поліції лише 26.05.2023 року (тобто вже в період після проходження ним лікування) о 09 год. 10 хв. у відділенні поліції №2 м.Сокаль, куди його викликали працівники поліції в телефонному режимі для його отримання, та без присутності свідків. З даним протоколом він не погоджується, про що зазначив у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення, а саме: «Здійснив ДТП в`їхавши у відбійник через втрату свідомості. Рахую це нещасним випадком». Відповідно документ на право керування транспортним засобом в нього не вилучався, а був повернутий.

ОСОБА_1 вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з причин, які не залежали від нього, бо сталася внаслідок раптового погіршення стану здоров`я водія за кермом транспортного засобу, оскільки в момент зіткнення він був без свідомості.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 посилається на ст. 20 КУпАП відповідно до якої не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

ОСОБА_1 вважає, що провадження у справі відносно нього необхідно закрити на підставі п. 3 ст. 247 КУпАП у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення особою, яка в момент порушення ПДР України перебувала у стані неосудності.

Інших клопотань не поступало.

Ураховуючи те, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення та наданих суду доказів.

Оглянувши письмові пояснення в справі ОСОБА_1 та подані ним докази, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до положень ст.252 КУпАП, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №279301 від 26.05.2023; рапорт працівника поліції від 14.05.2023 року, у фабулі якого зазначено, що 14.05.2023 року о 19:05 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ДСНС повідомили про те, що виїжджають на ДТП за вказаною адресою, рапорт працівника поліції від 14.05.2023 року, у фабулі якого зазначено, що 14.05.2023 року о 16:52 за адресою: Жовківський район с.Боянець, дорога, ШМД повідомила про те, що водію стало погано і він з`їхав в кювет (виїзд з села в сторону Червонограду); письмові пояснення надані ОСОБА_1 22.05.2023 року працівникам поліції; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 14.05.2023 року; лист КНП "Львівське територіальне медичне об'єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги від 15.05.2023 року", в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні неврології та судинної нейрохірургії Центру нейрохірургії та неврології з 14.05.2023 року по теперішній час з діагнозом: інфаркт мозку внаслідок тромбозу церебральних артерій в правій середньомозковій артерії. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. 2 ст. дуже високий кардіоваскулярний ризик 4 ст., суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Диспозиція ч.1 статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.139 КУпАП полягає у порушенні учасниками дорожнього руху, відповідно, Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження зокрема дорожніх споруд.

При цьому, суб`єктом вказаного правопорушення є фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку, суб`єктивна сторона визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, необхідною умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність вини у особи, що вчинила адміністративне правопорушення. Особи, що не здатні керувати своїми діями через поразку вольової сфери психіки, не можуть діяти умисно чи необережно, тобто виявити вину в адміністративно-правовому змісті.

Крім того, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно з даним протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п.1.5 ПДР України.

Відповідно до положень п.1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , а також письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які суд визнає логічними, послідовними та такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють дійсні обставини справи, встановлено, що 14 травня 2023 року орієнтовно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Боянець-Жовква, траса Р-15 (145км.+200м), керуючи транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN CRAFTER", номерний знак НОМЕР_2 раптово почав маневрувати та виїхавши на зустрічну смугу руху, врізався у відбійник, підійшовши до водія, свідки побачили, що такий перебуває без свідомості, а тому вони викликали швидку медичну допомогу.

Як встановлено із виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №39230, ОСОБА_1 надійшов на лікування до КНП "1 територіальне медичне об'єднання м.Львова" 14.05.2023 року о 18:00 виписка 19.05.2023 року о 12:00. Назва діагнозу синдром сонної артерії (гемісферичний) в басейні правої СМА, на ґрунті хронічного тромбозу С2-С6 правої ВСА, гіпертонічна хвороба ІІІ ст, 3 ступінь, ризик 4. Короткий анамнез, діагностичні дослідження, перебіг хвороби, проведене лікування, стан при направленні, при виписці: хворий доставлений БШД до 1ТМО ВП св.Пантелеймона зі скаргами на зниження сили в лівій руці. Зі слів пацієнта раптово, перебуваючи за кермом відчув запаморочення, різкий тупий біль в голові, виклик БШД надійшов о 16:49 від супроводжуючих. На рівні приймального покою проведено КТ, КТ-ангіографію, КТ-перфузії, та ЦАГ. Діагностовано: Наслідки перенесеного мозкового інсульту (енцефаломаляційні зміни) в басейні кровопостачання правої ВСА. Ознаки хр.тромбозу С6-С2 правої ВСА.

Згідно з листом наданим КНП "Львівське територіальне медичне об'єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги від 15.05.2023 року", ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні неврології та судинної нейрохірургії Центру нейрохірургії та неврології з 14.05.2023 року по теперішній час з діагнозом: інфаркт мозку внаслідок тромбозу церебральних артерій в правій середньомозковій артерії. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. 2 ст. дуже високий кардіоваскулярний ризик 4 ст.

Отже, ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про наявність причинно-наслідного зв`язку між раптовим хворобливим станом ОСОБА_1 , виникненням дорожньо-транспортної пригоди, і як наслідок пошкодження відбійника, що обґрунтовано виключає наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.1.5 ПДР України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Суд бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , що дорожньо-транспортна пригода сталася з причин, які не залежали від нього, внаслідок раптового погіршення стану здоров`я водія за кермом транспортного засобу, оскільки в момент зіткнення він був без свідомості, що спричинило зіткнення із відбійником.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.139 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена.

ОСОБА_1 в письмових поясненнях посилається на ст. 20 КУпАП та просить закрити провадження відносно нього на підставі п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Однак, осудність - це психічний стан людини, який передбачає, що людина може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Психічні розлади - це розлади психічної діяльності, які позбавляють особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. Осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта адміністративного правопорушення. Осудність, як і вина, характеризується певними ознаками: інтелектуальними й вольовими. Вольова ознака юридичного критерію неосудності - нездатність особи під час вчинення адміністративного правопорушення керувати своїми діями (бездіяльністю) - означає нездатність людини діяти з своєї волі, відповідно до своїх уявлень, переконань, нездатність утриматися від імпульсивних, мимовільних й інших подібних діянь. Інтелектуальна ознака юридичного критерію неосудності означає нездатність особи під час адміністративного правопорушення усвідомлювати фактичний характер і суспільну шкідливість вчинюваних діянь (бездіяльності) та їх наслідків. Якщо під час провадження в адміністративних справ виникає питання з приводу психічного стану особи, за відповідним рішенням суду призначається судово-психіатрична експертиза, Отже, з наведеного випливає, що для встановлення факту неосудності особи, необхідно провести судово-психіатричну експертизу, висновок якої і буде підставою для визнання особи неосудної, тобто такої, яка не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

У зв`язку з наведеним, суд відхиляє твердження водія про те, що під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП, він перебував у стані неосудності, оскільки, питання щодо проведення зазначеної експертизи не вирішувалося та водій не надав суду будь-яких доказів, які б прямо вказували на те, що під час керування транспортним засобом, а саме 14.05.2023 року, він перебував у стані неосудності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , судом досліджено наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , оцінено докази надані поліцією та учасниками справи, у зв`язку з чим, враховуючи, що вина особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статтею 139 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 27, 124, 247, 248, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мікула В. Є.