Справа № 570/1259/23
Номер провадження 3/570/880/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 (м. Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , непрацюючого, п/в РРВ №003454 від 20.04.2006 року

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

03 березня 2023 року о 10 год. 43 хв. на Блокпості в с. Бармаки Рівненського району Рівненської області, водій ОСОБА_1 керував належним ОСОБА_2 автомобілем Nissan Note, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Захисник адвокат Пашкевич І.А. звернулася до суду про розгляд справи без участі ОСОБА_1 . За даних обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП розгляд справи проводиться за його відсутності.

Також, захисником подано письмове клопотання про закриття провадження по справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а.с. 16). Зазначено, що за вказаних обставин ОСОБА_1 керував вищевказаним автомобілем, коли його зупинили на блокпосту. Працівники поліції перевіряли реєстраційні документи на ТЗ, та в подальшому вказали про необхідність пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки тз або в медзакладі. На дану вимогу працівників поліції він (ОСОБА_1 ) пройшов такий огляд на місці зупинки тз, разом з тим відмовися проходити такий огляд в закладі охорони здоров`я, оскільки працівники поліції схилили його до думки про відсутності такої необхідності. Зазначив, що його відмова зафіксована поліцейськими із застосуванням неправомірного тиску на нього, та за вказаних обставин дії працівників щодо нього поліції є протиправними. Вважає дії поліцейських при оформленні події такими, що не відповідають вимогам Закону, надані відеоматеріали є неповними, а при відеофіксації застосовано неналежних технічний засіб, та вказує про відсутність достатнього обсягу належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 253 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З`ясувавши обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно положень пункту 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9а ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення підтверджуються відомостями із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 119289 від 03.03.2023 р. (а.с. 1). Згідно акту огляду біля ТЗ із використанням технічного приладу Alkotest DRAGER 6810 від 03.03.2023 р. та результату тестування (а.с. 2, 3), водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння - 0,82 ‰. Із результатами огляду водій ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом у відповідному акті (а.с. 2). Згідно направлення для проведення медичного огляду на визначення стану сп`яніння взакладі охорони здоров`я від 03.03.2023 р., водій ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився (а.с. 4).

Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. На виконання вказаних вимог Закону поліцейський застосовав технічні засоби відеозапису, матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відомості із таких матеріалів також підтверджують вказані обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення. Зокрема, відеофайли 0-02-05-....._13565d1a0db56c41 на доданому диску (а.с. 8) містять інформацію про проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння біля ТЗ, за допомого спеціального технічного приладу Alkotest DRAGER 6810 та зафіксовано результат огляду - 0,82 ‰. Водій ОСОБА_1 не заперечував результат огляду біля ТЗ погодився щодо виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння, та відмовився від проведення медичного огляду на визначення стану сп`яніння взакладі охорони здоров`я.

За порушення інших пунктів ПДР під час керування зазначеним автомобілем за вказаних обставин до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення (а.с. 5). Протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягався, отримував посвідченя волія (а.с. 7).

Крім того вказаний відофайл містить інформацію про попередження ОСОБА_1 поліцейськими про застосування спеціальних технічних сзасобів та здійснення відеофіксації їх розмови при оформлення події. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження доводів ОСОБА_1 про застосування до нього під час оформлення правопорушення поліцейськими незаконних чи недозволених дій, а тому суд вважає такі доводи необґрунтованими.

Вказані відомості підтверджують те, що ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом. Наведене також спростовує доводи захисника про недотримання поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та відповідної Інстркуції при оформленні події з участю ОСОБА_1 , а також і те, що ОСОБА_1 за вказаних обставин не порушив п. 2.9а ПДР. Такі аргументи суд вважає помилковими, непідтвердженими, такими що не відповідають дійсним обставинам справи. Суд розцінює їх як спосіб захисту, з огляду на обрану позицію, та спрямовані на уникнення особи відповідальності за вчинення правопорушення.

У даній справі за змістом згаданого протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1) вказано про невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, у даному випадку підлягає встановленню виконання водієм вимоги саме п. 2.9а ПДР - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За вказаних обставин справи поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, визначені вказаною Інструкцією та у відповідності до неї повідомили водія про необхідність проведення відповідного огляду. ОСОБА_1 погодився проходити такий огляд, який проведено поліцейськими на місці зупинення ТЗ відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. В подальшому поліцейські, шляхом проведення огляду на стан алкогольного сп`янвння виявили, що ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9а ПДР, керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Застосування поліцейськими до водія під час оформлення правопорушення незаконних чи недозволених дій не встановлено. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановленно невідповідність дій поліцейських вимогам КУпАП та Інструкції. Із результатом огляду - 0,82 ‰ ОСОБА_1 погодився, під сумнів його не ставив, не заперечував його дійсності. З`ясувавши у поліцейських про порядок огляду в закладі охорони здоров`я повідомив про недоцільність повторного огляду на стан сп`яніння (згідно відеоматеріалів). Така поведінка особи та його пояснення вказують про усвідомлення ним того, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погоджується із результатами встановлення у нього такого стану, відсутність доцільності та необхідності проведення огляду лікарем в закладі охорони здоров`я.

Тому, у даному випадку доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не вчиняв вказаного правопорушення є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Доводи захисника не спростовують винуватості особи в порушенні вимог п. 2.9а ПДР. Тому, клопотання про закриття провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - не підлягає до задоволення. Доводи та аргументи захисника про невинуватість ОСОБА_3 суд вважає непідтвердженими, необґрунтованими, помилковими. Суд розцінює їх як спосіб захисту, з огляду на обрану позицію, та спрямовані на уникнення особи відповідальності за вчинення правопорушення.

Щодо зауважень захисника про час події вказаний у протоколі та відображений на відеозаписі. У даному випадку наявність такої невідповідності не означає того, що подія взагалі не мала місця, та особою не порушено п. 2.9. ПДР, як і не вказує на неправомірність документів (відеоматеріалу). Така невідповідність є формальною та усунута шляхом перевірки інших зазначених вище документів навявних у справі щодо обставин події, які досліджені судом (див також. щодо формальних неточностей Постанова Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 826/10888/18).

У даному випадку суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Враховуючи положення ст.ст. 33, 34 КУпАП, беручи до уваги відомості про особу правопорушника, враховуючи обставини справи, суд вважає, що слід обрати адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначення такого стягнення є необхідним для забезпечення вимог ст. 23 КУпАП.

Суд враховує також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до положень ст. 317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Посвідчення водія в ОСОБА_1 було тимчасово вилучено працівниками поліції в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП (а.с. 1). Згідно ст. 317-1 КУпАП особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік обраховується з дня набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів ГУК у Рівн.обл/Рівнен. р-н/22030101. Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 38012494. Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку(IBAN) UA0017295. Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.