Справа № 456/2778/23
Провадження № 3/456/1710/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

01 серпня 2023 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , непрацюючої, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності притягалася, -

за ч. 3 ст. 154 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 970953, складеного 24.05.2023 року інспектором ПОГ СВТ ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Галецьким О.О. відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 154 КУпАП, з урахуванням рапорту вказаного інспектора, адресованого 19.06.2023 року на ім`я т. в. о. начальника Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області підполковника поліції Ощеховського Р.Б. щодо внесення у ньому виправлень, ОСОБА_1 21.05.2023 року близько 19:30 год., по вул. М. Грушевського у с. Пукеничі Стрийського районуЛьвівської області порушила правила утримання належної їй собаки породи Cane-corso, який в цей час перебував без намордника, внаслідок чого зазначений собака вкусив ОСОБА_2 , чим спричини останньому тілесні ушкодження.

ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи двічі повідомленою про дату, час та місце розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, з`явилася у перше з призначених судових засідань, відмовилась від дачі пояснень згідно ст. 63 Конституції України, проте надала для приєднання до матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення копію паспорта серія НОМЕР_1 , котрий підтверджує обставину щодо реєстрації собаки породи Cane-corso для його ідентифікації та містить інформацію про ОСОБА_1 як власницю названого собаки. В наступне судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про причини своєї неявки суддю не повідомляла.

ОСОБА_2 , який значиться потерпілим від адміністративного правопорушення, будучи двічі повідомленим про дату, час та місце розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у жодне з призначених судових засідань не з`являвся, про причини своєї неявки суддю не повідомляв.

Крім того, інформація про розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП щоразу розміщувалася на офіційному вебпорталі «Судова влада України» Стрийського міськрайонного суду Львівської області у розділі «інформація для громадян з найменуванням ГРОМАДЯНАМ (https://stm.lv.court.gov.ua).

В силу ч. 2 ст. 268 та ч. 2 ст. 269 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 154 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як і присутність потерпілої особи, не є обов`язковою, а тому суддя вважав за доцільне розглядати дану справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 та за відсутності ОСОБА_2 .. Суддя переконаний, що призначати судовий розгляд цієї справи втретє при наведених вище обставинах, буде недоцільним, так як здійснення такого розгляду без участі осіб, присутність яких не визначена законом як обов`язкова, не суперечитиме завданню провадження у цій справі про адміністративне правопорушення, а всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати усі обставини справи можливо й за відсутності зазначених осіб.

При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя, дослідивши матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

В силу статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 154 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за порушення правил утримання собак і котів, а саме за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), якщо такі дії спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Ця норма носить бланкетний характер, оскільки в наведеній диспозиції відсилає до відповідних правил, котрими врегульовані та встановлені вимоги щодо утримання домашніх тварин, зокрема собак у населених пунктах, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково має зазначатися норма (стаття, пункт) законодавчого акта та відповідних правил, котрі регламентують діяльність у названій сфері.

Стаття 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» встановлює, що утримання в домашніх умовах це обмеження природної волі домашніх тварин, що виключає їх вільне переміщення за межами квартири, подвір`я окремого будинку. У свою чергу, домашні тварини собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі, а власниками домашніх тварин визначені фізичні особи, зазначені як власники в ідентифікаційному документі, що супроводжує домашніх тварин під час їх некомерційного переміщення.

Варто зазначити, що органи місцевого самоврядування можуть встановлюватися додаткові вимоги до утримання домашніх тварин у населених пунктах, згідно Методичних рекомендацій з розроблення плану утримання домашніх тварин у населених пунктах, затверджених наказом Міністерства охорони навколишнього природнього середовища України від 02.06.2009 року за № 264. У правилах доцільно зазначати методи утримання домашніх тварин, при застосуванні яких, не допускається жорстоке поводження з тваринами відповідно до ст. 18 вказаного Закону, рекомендовано також зазначати правила поведінки осіб, власників домашніх тварин при поводженні з домашніми тваринами, відповідно до ст. 22 вказаного Закону.

Як вбачається з даних, котрі містяться у матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 21.05.2023 року близько 19:30 год., по вул. М. Грушевського у с. Пукеничі Стрийського районуЛьвівської області порушила правила утримання належної їй собаки породи Cane-corso, при цьому інспектором ПОГ СВТ ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Галецьким О.О. як уповноваженою особою при складанні вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено безпосередньо норму (статтю, пункт) законодавчого акта, котрі було порушено, також ним же, не долучено копії чи не зазначено посилання, за яким можна пересвідчитись в існуванні відповідних додаткових вимог у названому населеному пункті. Отож фабула, яка за своєю суттю відображає інкриміноване особі правопорушення, викладена у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення без відсилки до норми (статті, пункту) законодавчого акта, котрим встановлена певна заборона порушення правил утримання домашніх тварин, зокрема собак, у названому населеному пункті.

Слід зазначити, що постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 року за № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» у Львівській області утворено, з-поміж інших, Стрийський район (з адміністративним центром у місті Стрий) у складі території у тому числі Стрийської міської територіальної громади, до складу котрої входить с. Пукеничі.

Задля об`єктивного розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, суддя 03.07.2023 року звернувся до Стрийської міської ради Львівської області із запитом за вих. № 14410/23 щодо вимог до утримання домашніх тварин на території Стрийської міської територіальної громади, у котрому просив повідомити, чи розроблені та затверджені у встановленому порядку на вказаній території Правила утримання домашніх тварин, у тому числі й собак та котів, у відповідності до ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» та з урахуванням Методичних рекомендацій з розроблення плану утримання домашніх тварин у населених пунктах, затверджених наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 02.06.2009 року за № 264, а також Правила поведінки осіб, власників домашніх тварин при поводженні з домашніми тваринами, у відповідності до ст. 22 зазначеного Закону, оскільки названа інформація на сайті Стрийської міської ради Львівської області за вебпосиланням: https://stryi-rada.gov.ua/, не відображена.

Згідно інформації, наданої виконавчим комітетом Стрийської міської ради Львівської області 10.07.2023 року за вих. № 03-17/1949, Правила утримання домашніх тварин на території Стрийської міської територіальної громади на даний час не розроблені та не затверджені.

Отож, оскільки вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення не містить норми (статті, пункту) законодавчого акта, як і Правил утримання домашніх тварин на території Стрийської міської територіальної громади, котрими станом на дату вчинення адміністративного правопорушення, та станом на дату розгляду суддею цієї справи про адміністративне правопорушення встановлено порушення інкримінованих ОСОБА_1 вимог щодо утримання належної їй та зареєстрованої у встановленому порядку собаки породи Cane-corso, то дії останньої не можуть бути кваліфіковані як порушення правил утримання собак за відсутності вірної вказівки на те, яка саме правова норма чи заборона нею була порушена.

Відтак при встановлених у судовому засіданні усіх обставин цієї справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дає судді підстави для висновку, що направлені до Стрийського міськрайонного суду Львівської області матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 154 КУпАП, у тому числі й після їх до оформлення, та аргументація названих матеріалів у цілому не підтверджують в діях ОСОБА_1 складу наведеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71), та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03). Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року у справі № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, зокрема порушення правил утримання собаки, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вдруге для належного оформлення.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 9, 40-1, 154, 245, 247, 251-252, 268-269, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 154 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якої її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, який значиться потерпілим від адміністративного правопорушення, на його відповідне прохання про це.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН