Номер провадження: 33/813/1307/23
Номер справи місцевого суду: 522/6354/23
Головуючий у першій інстанції Попревич В. М.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Сінько А.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП у відкритому судовому засіданні на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 413770 від 22 березня 2023 року вбачається, що 22 березня 2023 року приблизно о 22 годині 55 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки TESLA S70, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Черняховського, 18, що у Приморському районі в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Мотивуючи таку постанову суд першої інстанції виходив з того, що у поліцейських були всі підстави вважати, що особа може перебувати у стані сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 на вимогу поліцейських не зупинив транспортний засіб, під час спілкування із патрульними сам повідомив, що розпивав алкогольні напої. Те, що суб`єктивно, на думку сторони захисту, ознак сп`яніння у особи не було, правового значення не має, оскільки такі ознаки знайшли своє підтвердження у ході дослідження відеозапису. Відсутність свідків на місці складення протоколу, згідно із вимогами КУпАП не є порушенням, адже усі події фіксувались на відеокамери (боді-камери). Крім цього, дослідивши надані відеозаписи суддя встановив, що відеофіксація на боді-камеру велась безперебійно, а тому посилання захисника про те, що відеозаписи велись у порушення вимог Інструкції, є голослівними. поліцейські належним чином роз`яснили і повідомили зміст та фабулу правопорушення, місце судового розгляду, про що особа і ставить підпис. Те, що особі не роз`яснили вимог ст. 268 КУпАП не може бути підставою для закриття провадження по справі за відсутності складу правопорушення, адже суддя, розглядаючи таку справу, самостійно роз`яснює особі усі передбачені законом та Конституцією права. Крім цього, ОСОБА_1 поставив свій підпис про те, що копію протоколу про адміністративне правопорушення він отримав. В той же час, навіть якщо б таку копію протоколу ОСОБА_1 фактично не одержував, судом надано можливість стороні захисту у повному обсязі ознайомитись з усіма наявними матеріалами провадження по справі, надано достатньо часу для підготовки своєї позиції та обґрунтувань, тому в цій частині суддею теж невстановлено настільки ґрунтовних порушень, які б унеможливлювали притягнення особи до відповідальності.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності подала апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови.

В обґрунтування клопотання зазначав, що копію оскаржуваної постанови отримано представником ОСОБА_1 лише 26 червня 2023 року у зв`язку з чим просив поновити строк на подання апеляційної скарги. В матеріалах справи в наявності є розписка адвоката Кузнецової Л.В., про те що вона отримала копію оскаржуваної постанови 26.06.2023 р. (а.с.20).

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що приймаючи оскаржувану постанову суддя Приморського районного суду м. Одеси виходив з того, що в діях ОСОБА_2 наявні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУПАП - відмова від проходження водієм огляду на стан сп?яніння. При цьому, належним чином суд не дослідив докази наявності в діях водія складу правопорушення, обмежившись посиланням на доведеність його вини матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №413770 від 22.03.2023 р., диском з відеофіксацією правопорушення та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.03.2023 р. Також під час розгляду справи суд першої інстанції не звернув увагу, що протокол серії ААД № 413 від 22.03.2023 року був складений із порушенням вимог законодавства України, а саме: в протоколі серії ААД №413770 відсутні відомості про потерпілих та свідків адміністративного правопорушення, нібито скоєного ОСОБА_1 . Так, відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім?я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків Згідно з пунктом 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров' я України від 9 листопада 2015 року за №1452/735, огляд на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Отже в порушення вимог ст. 251, 256, 266 КУпАП та п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в протоколі серії ААД №413770 віл 22.03.2023 року відсутні відомості про свідків адміністративного правопорушення, нібито скоєного ОСОБА_1 . Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважасться недійсним. Також у своєму рішенні суд зазначає, що відеофіксація на боді-камеру велась безперебійно, але цей факт не відповідає дійсності, оскільки відеозапис складено 13 декількох окремих частин і він не є цільним, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року (далі Інструкція N° 1026), вона регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання. видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов?язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до ї завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. Тобто запис відеозапису, якшо він здійснювався із нагрудної камери поліцейського, має бути повним, а не його окремі кориговані частини. Разом з тим, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що відеозапис міститься на DVD диску і має декілька окремих коригованих частин, тобто не вівся безперервно, і не у повному стані, як то вимагає Інструкція. Цей факт свідчить про те, що такий відеозапис ймовірно міг бути змонтованим та викривляє дійсні обставини справи, а тому такий відеозапис для сторони захисту, є об?єктивно сумнівним доказом на підтвердження обставин описаних у протоколі серії ААД № 413770. Протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол був складений з істотним порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 № 3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», тому вважаємо, що протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №413770 від 22.03.2023 р. є недопустимим доказом. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення ії в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. А відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про. адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу. а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, суд першої інстанції на вказані обставини увагу не звернув, формальне підійшов до розгляду справи, дійшов ло передчасного висновку про мою винуватість, чим допустив неповноту судового розгляду. Вважав, що матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної

відповідальності не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про наявність моєї вини у вчинені правопорушення. передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП.

Явка в судове засідання

Сторони повідомлені належним чином про час, дату та місце судового засідання.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 413770 від 22 березня 2023 року вбачається, що 22 березня 2023 року приблизно о 22 годині 55 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки TESLA S70, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Черняховського, 18, що у Приморському районі в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до наданих суду першої інстанції заперечень представника, особи що притягається до адміністративної відповідальності., яким судом дана належна та аргументована оцінка, цих правильних висновків не спростовують.

Судом першої вірно враховано, що Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за тестом - Інструкція), визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан такого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно п. 3, 4, 7 розд. ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції, під час якого поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, або у разі незгоди такої особи пройти вказаний огляд або у разі незгоди особи з результатами огляду огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі - Правила), встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Всі вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані, вірно застосовані, а зміст постанови відповідає ст. 283, 284 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 413770 від 22 березня 2023 року;

- диском з відеофіксацією правопорушення;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 березня 2023 року.

Так, до протоколу долучено диск із записами із боді-камер, які зазначені в протоколі.

Відповідно до зафіксованих подій на боді-камері, суддею встановлено наступне.

Поруч із площею 10-го Квітня у м. Одесі поліцейські зупиняли транспортний засіб TESLA S70, номерний знак НОМЕР_1 , однак на вимогу поліцейських водій не зупинився. В подальшому, в ході переслідування, автомобіль був зупинений тільки по вул. Черняховського, 18, що у Приморському районі в м. Одесі. Під час спілкування із водієм, поліцейські встановили ознаки сп`яніння у тому числі запах алкоголю з порожнини рота водія, запропонували останньому пройти огляд на місці з метою виявлення стану сп`яніння, на що він погодився. Поліцейські здійснили виклик іншого екіпажу, у наявності в яких був газоаналізатор. Після прибуття екіпажу поліцейських із «драгером» ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на місці, пояснивши це тим, що не бачить сенсу оскільки він вживав алкогольні напої.

Суд апеляційної інстанції вивчивши матерали справи погоджується з доводами суду першої інстанції, що у поліцейських були всі підстави вважати, що особа може перебувати у стані сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 на вимогу поліцейських не зупинив транспортний засіб, під час спілкування із патрульними сам повідомив, що розпивав алкогольні напої. Те, що суб`єктивно, на думку сторони захисту, ознак сп`яніння у особи не було, правового значення не має, оскільки такі ознаки знайшли своє підтвердження у ході дослідження відеозапису.

Відсутність свідків на місці складення протоколу, згідно із вимогами КУпАП не є порушенням, адже усі події фіксувались на відеокамери (боді-камери). Крім цього, дослідивши надані відеозаписи суддя встановив, що відеофіксація на боді-камеру велась безперебійно, а тому посилання захисника про те, що відеозаписи велись у порушення вимог Інструкції, є голослівними.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що поліцейські належним чином роз`яснили і повідомили зміст та фабулу правопорушення, місце судового розгляду, про що особа і ставить підпис. Те, що особі не роз`яснили вимог ст. 268 КУпАП не може бути підставою для закриття провадження по справі за відсутності складу правопорушення, адже суддя, розглядаючи таку справу, самостійно роз`яснює особі усі передбачені законом та Конституцією права. Крім цього, ОСОБА_1 поставив свій підпис про те, що копію протоколу про адміністративне правопорушення він отримав. В той же час, навіть якщо б таку копію протоколу ОСОБА_1 фактично не одержував, судом надано можливість стороні захисту у повному обсязі ознайомитись з усіма наявними матеріалами провадження по справі, надано достатньо часу для підготовки своєї позиції та обґрунтувань, тому в цій частині суддею теж невстановлено настільки ґрунтовних порушень, які б унеможливлювали притягнення особи до відповідальності.

Суд апеляційної інстанції перевіривши мотиви з яких виходив суд першої інстанції, вважав їх належними, достатніми та доведеними допустимими доказами, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП України, оскільки він від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовилася.

При цьому судом також враховується, що невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, суд оцінює критично та вважає це способом захисту від складеного відносно нього адміністративного протоколу, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, так як її покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів у суду та підтверджують вину ОСОБА_1 .. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин, суд не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги апеляційний суд зазначає наступне, щодо не зазначення у протоколі серії ААД №413 від 22.03.2023 року відомостей про потерпілих та свідків адміністративного правопорушення, так як відповідно до даної ситуації, яка склалась на місці фіксування зазначеного адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, складом якого не передбачено встановлення потерпілих та свідків, адже для наявності встановлення вини в діях ОСОБА_1 достатньо встановлення : місця правопорушення, часу, в даному випадку встановлення відмови ОСОБА_1 від проходження процедури встановлення стану алкогольного сп`яніння, що в зазначеному протоколі зафіксовано належним чином і тому наявні підстави вважати, що поліцейськими, уповноваженими на його складання все встановлено і зафіксовано відповідно до норм чинного законодавства. Крім того, відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються данні , якщо вони є - текст закону.

Доводи ОСОБА_1 , щодо відсутності двох свідків під час складення відносно останнього матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення є неналежними, такими, що спростовано судом першої інстанції, та такими, що суперечать вимогам чинної Інструкції, на положення яких суд апеляційної інстанції послався вище у даній постанові.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що відеозапис наявний в матеріалах справи є не допустимими доказом, через те, що він переривається, є неналежним, необґрунтованим належним чином, та таким, що не заслуговує на задоволення, у зв`язку з тим, що відповідно до вищевказаної Інструкції, положень КУпАП, відеозапис стосовно фіксування адміністративного правопорушення має в собі містити безпреревність під час встановлення особи правопорушника, фіксування проходження процедури освідування особи чи відмови від проходження освідування шляхом проходження тесту драгер чи у огляду у медичному закладі.

Також, щодо доводу, що відеозапис є корегованим, є припущенням скаржника з метою уникнення від притягнення до відповідальності, так як належні обґрунтовані докази цього доводу відустні. Клопотань, щодо проведення експертиз вказаного відеозапису не під час розгляду судом першої інстантції ні під час апеляційного перегляду не заявлено, у зв`язку з чим до таких доводів апеляційний суд ставиться критично.

Доводи, щодо відомостей зафіксованих в протоколі не в автоматичному режимі з посиланням на Наказ Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 Про порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення є необґрунтованим, та таким, що застосований скаржником із помилковим трактуванням законодавчих актів, та вказаний наказ створений для застосування фіксування інших адміністративних правопорушень, так як для фіксування адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП застосовується Інструкція зазначена вище та норми КУпАП та інші, тому даний довід не є слушним.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично зведенні до цитування правових позиції ВС, ЄСПЛ, положень Конвенції з прав людини, Конституції України, постанови Пленуму Верховного Суду України, але ж скаржником такі положення трактуються виходячи з його суб`єктивного ставлення до вирішення питання, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та визнаються апеляційним судом такими, що направленні невизнання своєї вини ОСОБА_1 і не погодженням з законною позицією суду, що наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суддя дійшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд зазначає, що формальний підхід до розгляду справи, із урахуванням категорії справи, може призвести не лише до підриву авторитету судової влади у суспільстві, а і до погодження можливості вчинення особами суспільно небезпечних діянь.

До доводу апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, суд ставиться критично, оскільки виявлені ознаки зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення: різкий запах алкоголю з порожнини рота, повідінка яка не відповідає обстановці. У той же час, саме до компетенції органів поліції відноситься оцінка таких ознак, згідно п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв.Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.).

Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, що працівники поліції обмежували права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (зокрема на право надати пояснення), порушували свої службові обов`язки та порушували положення Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 або Конституцію чи закони України, ОСОБА_1 суду не надано.

Суд виходить із того, що справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Стандарт доказування «вірогідність доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають учасники справи. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення. Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Суд наголошує, що для наявності складу такого адміністративного правопорушення достатнім є саме відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тощо. Вказане кореспондується із визначеним п. 2.5. Правил дорожнього руху обов`язком такої особи на вимогу поліцейського пройти вказаний огляд безумовно, і жодним чином не пов`язане із наявністю або відсутністю будь-яких зовнішніх ознак у водія.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не вказують на порушення судом при розгляді справи вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та на наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2023 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Кушнерук Володимира Івановича залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 28 липня 2023 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький