Справа №345/6419/23
Провадження № 3/345/2073/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2023 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кардаш О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Фрнківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , інвалід ІІ групи, непрацюючого, ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 04.12.2023 о 01.27 год. в м.Калуш по вул. Пушкіна керував автомобілем марки «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер» 6820 (результат сп`яніння 1.07 %), чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Бульба В.М. просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зокрема, посилається на ряд допущених процесуальних порушень з боку працівників поліції при складанні протоколу та прийняття відповідного рішення. Окрім цього, результат огляду проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора Алкотест 6820 Драгер є сумнівним, і з результатами цього огляду не погодився його підзахисний ОСОБА_1 та вимагав проведення медичного освідчення в медичному закладі, на що йому було відмовлено та складено адміністративні матеріали.

В судовому засіданні ОСОБА_1 також просив провадження у справі закрити у зв`язку з допущеними численними порушенням з боку працівників поліції під час його зупинки та складання матеріалів про притягнення його до адімістративної відповідальності.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі ті, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, тощо, відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши докази їх у сукупності, доходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.9 ПДР водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.9 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Судом встановлено, що перевірка працівниками поліції стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводилась відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015.

За результатом такого огляду, проведеного сертифікованим приладом, у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння - 1,07 % (а.с. 2). При цьому, з результатом огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився, в медичний заклад проїхати відмовився (а.с.1).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) вбачається, що працівниками поліції була дотримана процедура проведення огляду на стан сп`яніння, а саме на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестера «Драгер», на що він погодився та пройшов такий огляд у відповідному порядку. Даний факт також підтверджено відповідним актом огляду на стан алкогольного сп`ягніння з використанням спеціальних технічних засобів та визнання його результатів, про що ним проставлено підпис (а.с.3).

Щодо відповідності газоаналізатора «Алкотест 6820», то матеріали справи містять свідоцтво про повірку вказаного приладу, яке чинне до 04.07.2024 (а.с. 8).

Також, в судовому засіданні переглянуто відеозапис з місця події, долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 в комендантську годину, а саме рух здійснено о 01:27 год., що слугувало причиною для його зупинки, а також відеозапис, наданий працівником поліції на якому зафіксовано пропозицію продути ОСОБА_1 прилад «Драгер», на що він погодився, так як вказав, що він вживав тільки пиво приблизно чотири години тому. Після проходження відповідного тесту та встановлення позитивного результату працівниками поліції з`ясовано у ОСОБА_1 чи він погоджується з відповідним результатом. На що останній погодився, після чого йому поліцейським ще роз`яснено право пройти відповідне обстеження в закладі охорони здоров`я, від чого останній відмовився (а.с.10).

Як наслідок, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, його твердження щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, суд розцінює як спробу уникнути від адміністративної відповідальності, а тому не можуть бути взяті до уваги, оскільки дані відеозапису з місця події підтверджують факт порушення п. 2.9 ПДР України та вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєному доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Та й загалом, всі пояснення захисника Бульби В.М. та ОСОБА_1 щодо невинуватості останнього є голослівними, на думку суду, на увагу не заслуговують, оскільки жодним чином не узгоджуються з матеріалами справи та наявними доказами, які є допустимими та в повній мірі підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У відповідності до вимог ст. 7 ч. 1 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Судом не встановлено порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Все зазначене вище в своїй сукупності дає підстави суду дійти висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та порушення п.2.9 ПДР України, доводи зазначені під час розгляду даної справи з боку захисту не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення та не дають підстав для закриття провадження у справі, а досліджені докази є послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини справи і вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами йому слід обрати стягнення, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд своєю ухвалою за клопотанням особи звільняє її від сплати судового збору під час розгляду справи.

Так, приписами п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

На підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 надано копію посвідчення серія НОМЕР_3 виданого 30.08.2023, з якого встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи загальне захворювання (а.с.21).

Враховуючи викладене, суддя вважає, що наявна правова підстава для звільнення від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 221, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф сплатити за наступними реквізитами: отримувач - ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/ 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ)- 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) - UA0009001.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати на користь держави судового збору в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ: