Справа № 638/6449/23
Провадження № 3/638/3059/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка працює заступником міського голови - керуючий справами виконавчого комітету міської ради, службова адреса: м.Харків, площа Консттуції, 7 -

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

До Дзержинського районного суду м.Харкова надійшов вищевказаний матеріал про адміністративне правопорушення.

Фактичні обставини, як вони зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення:

У провадженні Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі Уповноважений) перебуває звернення головного редактора Суспільне ОСОБА_2 (далі - потерпілий) щодо порушення Харківською міською радою (далі Рада) його права на доступ до публічної інформації.

Як убачається з матеріалів провадження, потерпілий на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» 05.05.2023 звернувся з запитом до Ради, в якому просив надати інформацію про нараховані грошові виплати з усіма видами доплат та надбавок (з розшифровкою), премії та матеріальної допомоги окремо за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень 2023 року включно міського голови Ради та усіх його заступників з вказанням їх прізвища, ім`я, по батькові без скорочень.

У відповідь листом від 12.05.2023 №29/0/33-23 за підписом заступника міського голови - керуючий справами виконавчого комітету міської ради ОСОБА_1 надано інформацію лише щодо розміру посадових окладів зазначених у запиті посадових осіб. Також потерпілому було запропоновано повторно подати запит з урахуванням положень Закону України «Про захист персональних даних».

У зв`язку з цим був направлений лист від 25.05.2023 № 28842.4/М-15472.3/23/53 до Ради з відповідними роз`ясненнями вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», проханням повторно розглянути запит потерпілого від 05.05.2023 та поінформовано ОСОБА_1 , що 13.06.2023 об 11:00 в приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , будуть розглядатися матеріали справи з метою встановлення наявності або відсутності у її діях ознак складу адміністративного правопорушення за статтею 212-3 КУпАП.

06.06.2023 надійшли пояснення ОСОБА_1 від 05.06.2023, однак вимоги Секретаріату Уповноваженого стосовно повного надання запитуваної інформації виконано не було.

У Законі України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) визначено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до статті 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 13 Закону усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 14 Закону розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію.

Статтею 22 Закону визначено вичерпний перелік підстав для відмови в задоволенні запиту на інформацію, а саме у випадках коли: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

При цьому у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; дату відмови; мотивовану підставу відмови; порядок оскарження відмови; підпис (частина четверта статті 22 Закону).

Згідно з частиною п`ятою статті 6 Закону не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень (частина друга статті 5 Закону України «Про захист персональних»).

У Рішенні Конституційного Суду України від 20.01.2012 № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України зазначено, що вирішуючи питання щодо конфіденційності інформації про особу, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, та членів її сім`ї, Конституційний Суд України виходить з такого, що належність інформації про фізичну особу до конфіденційної визначається в кожному конкретному випадку. Перебування особи на посаді, пов`язаній зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, передбачає не тільки гарантії захисту прав цієї особи, а й додаткові правові обтяження. Публічний характер як самих органів-суб`єктів владних повноважень, так і їх посадових осіб вимагає оприлюднення певної інформації для формування громадської думки про довіру до влади та підтримку її авторитету у суспільстві.

Парламентська Асамблея Ради Європи у своїй Резолюції від 25.12.2008 № 1165 (1998) вказала, що публічні особи повинні усвідомлювати, що особливий статус, який вони мають у суспільстві, автоматично збільшує рівень тиску на приватність їхнього життя (пункт 6). Згідно із законодавством України не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону (частина шоста статті 6 Закону); персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (частина третя статті 5 Закону України «Про захист персональних даних») (пункт 3.3 мотивувальної частини вказаного Рішення Конституційного Суду України).

Таким чином, запитувана інформація є публічною, а Рада є її розпорядником у розумінні Закону.

З огляду на викладене за результатами розгляду запиту потерпілого від 05.05.2023 листом Ради від 12.05.2023 №29/0/33-23 за підписом ОСОБА_1 потерпілому не надано запитувану інформацію.

Відтак у діях заступника міського голови - керуючий справами виконавчого комітету міської ради ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: неповне надання інформації.

Особу, яка вчинила правопорушення виявлено 13.06.2023 о 11:00 год.

Правопорушення вчинене 13.06.2023 за місцем роботи: площа Конституції, 7, м. Харків, 61003. Потерпілий - ОСОБА_3 , головний редактор Суспільне Харків.

Відомості про особу, стосовно якої складено протокол: Прізвище, ім я, по батькові: ОСОБА_1 . Дата, місце народження, місце проживання та телефон не зазначено. Місце роботи, посада, дата призначення на посаду: заступник міського голови керуючий справами виконавчого комітету міської ради, площа Конституції, 7, м. Харків, 61003 Документ, що посвідчує особу не заначено.

В судовому засіданні захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Бабич Ю.В. просив суд закрити справу у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, посилаючись на те, що Харківською міською радою жодним чином не обмежено доступ запитувача на інформацію, оскільки не відмовлено в наданні документів та інформації про яку йдеться в запиті, а запропоновано надати запит у відповідності до Закону України «Про захист персональних даних». Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та суті адміністративного правопорушення, а до протоколу додано засвідчені неналежним чином копії документів. Крім того, у протоколі зазначено потерпілим ОСОБА_4 , однак в протоколі відсутні будь- які відомості про заподіяння потерпілому моральної шкоди, не зазначено в чому така полягала та яким є її розмір. Також адвокатом Бабич Ю.В. подано клопотання про повернення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання через відсутність в матеріалах справи документів, що підтверджують повноваження особи, яка дії від імені Секретаріату та оригіналів справи в порушення Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 №3/02-15. Також в протоколі не заначено місця народження, місце проживання, особи, що притягається до адміністративної відповідальності. До матеріалів не додано документів, що підтверджують повноваження особи на надання запитуваної інформації.

Судом встановлено, що головний редактор Суспільне ОСОБА_2 (далі -потерпілий) на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» 05.05.2023 звернувся з запитом до Харківської міської ради, в якому просив надати інформацію про нараховані грошові виплати з усіма видами доплат та надбавок (з розшифровкою), премії та матеріальної допомоги окремо за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень 2023 року включно міського голови Ради та усіх його заступників з вказанням їх прізвища, ім`я, по батькові без скорочень.

У відповідь листом від 12.05.2023 №29/0/33-23 за підписом заступника міського голови - керуючий справами виконавчого комітету міської ради ОСОБА_1 надано інформацію лише щодо розміру посадових окладів зазначених у запиті посадових осіб. Також потерпілому було запропоновано повторно подати запит з урахуванням положень Закону України «Про захист персональних даних».

У зв`язку з цим Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини був направлений лист від 25.05.2023 № 28842.4/М-15472.3/23/53 до Ради з відповідними роз`ясненнями вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», проханням повторно розглянути запит потерпілого від 05.05.2023 та поінформовано ОСОБА_1 , що 13.06.2023 об 11:00 в приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , будуть розглядатися матеріали справи з метою встановлення наявності або відсутності у її діях ознак складу адміністративного правопорушення за статтею 212-3 КУпАП. 06.06.2023 надійшли пояснення ОСОБА_1 від 05.06.2023, однак вимоги Секретаріату Уповноваженого стосовно повного надання запитуваної інформації виконано не було.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» надано її визначення як відображеної та задокументованої будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформації, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Положеннями ч.1 ст.24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: ненадання відповіді на запит; ненадання інформації на запит; безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; неоприлюднення інформації відповідно до статті 15цього Закону; надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; нездійснення реєстрації документів; навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Частиною 2 статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому нормою частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 212-3 КУпАП, суд повинен встановити, які саме дії чи бездіяльність посадової особи свідчать про порушення нею Закону України «Про доступ до публічної інформації», та за які наступає адміністративна відповідальність. І при цьому суд не може вийти за межі тих фактичних обставин, які зазначені у відповідному протоколі.

Тобто у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 212-3 КУпАП, має бути зазначено не тільки правова кваліфікація діяння особи, а й викладено суть такого діяння: у чому конкретно воно полягає, з формулюванням порушення, яке ставиться у провину цій особі.

В той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено, у чому конкретно полягає її діяння, яке кваліфіковане посадовою особою, що склала протокол, як «неповне надання інформації». Проте, в протоколі конкретно не зазначено, в наданні якої саме інформації (її частини) було відмовлено. При цьому у описі фактичних обставин у протоколі зазначається про те, що потерпілому не надано запитувану інформацію.

Крім того згідно з правовою нормою частини 2 статті 212-3 КУпАП суб`єктами (тобто особами, які несуть адміністративну відповідальність за вчинення цього адміністративного правопорушення) є посадові особи.

Згідно зі ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Таким чином, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 212-3 КУпАП, орган (посадова особа), уповноважений на складання протоколу, та в подальшому, під час розгляду справи судом, має бути з`ясовано не тільки питання щодо суті адміністративного правопорушення (тобто вчинення конкретних дій, які свідчать про неповне надання),а також питання належного суб`єкту: чи входить до службових обов`язків особи, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, розгляд відповідних запитів на інформацію та надання на них відповідей. Тобто чи є особа, стосовно якої складається протокол про адміністративну відповідальність, відповідальною особою з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації у розумінні пункту 3 частини 1 статті 12 та статті 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації», яка призначена згідно з п. 5 ч.1 ст.14 цього Закону розпорядником інформації.

Так, згідно зі статтею 12 зазначеного Закону суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до статті 16 цього Закону розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом. Запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Між тим, до матеріалів справи не додано документів (наказу, посадової інструкції тощо), що підтверджують, що ОСОБА_1 займає посаду заступника міського голови - керуючий справами виконавчого комітету міської ради та до її повноважень відносяться питання доступу до публічної інформації Харківської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини під час з`ясування фактичних обставин та подальшого складання протоколу про адміністративне правопорушення не з`ясовував ані посаду особи, стосовно якої склав протокол, ані відомостей про відповідний документ, яким цю особу було прийнято на посаду, ані кола її посадових обов`язків згідно з відповідною посадовою інструкцією чи іншими документами, якими встановлюється посадова компетенція такої особи. Більш того, представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини взагалі не з`ясовувалося питання, до компетенції якої саме посадової чи службової особи або якого конкретно працівника Харківської міської ради відноситься обов`язок розглядати відповідні звернення та запити згідно з Законом України «Про доступ до публічної інформації» та надавати на них відповіді.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд (суддя) не може виходити за межі фабули (викладених у протоколі фактичних обставин) адміністративного правопорушення, вчинення якого ставиться у провину особі. Також суд не може самостійно встановлювати такі обставини і тим самим підміняти собою орган (посадову особу), уповноважену складати такі протоколи.

Крім того, суд не може ґрунтувати свої висновки на припущеннях.

При цьому суд виходить з того, що правовідносини зі складання уповноваженим на це органом (посадовою особою) протоколу про адміністративне правопорушення, яким ставиться у провину особі вчинення протиправного діяння, є подібними до правовідносин з кримінального переслідування особи, у тому числі, з огляду на практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справі «Корнєв та Карпенко проти України»). Тому і процесуальні гарантії розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якій держава фактично висуває особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, мають бути такими ж, як і під час кримінального переслідування особи.

Статтею 6 Конституції України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП протокол є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення та його зміст визначено статтею 256 цього Кодексу. Так, протокол має містити: дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення, складений стосовно ОСОБА_1 , не містить її дати народження, місця проживання та реквізитів документів, що посвідчують особу.

Відповідно до п.2.2. Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Уповноваженого ВРУ з прав людини від 16.02.2015р. №3/02-15 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений.

Враховуючи наведене, а також те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення мають обмежений строк розгляду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_5 про повернення матеріалів на дооформлення.

Щодо копій документів, які додані до протоколу та не засвічені належним чином, то вони не є очевидно недостовірними та недопустимими доказами.

Так, норми КУпАП, зокрема, стаття 251, не містять суворих вимог до таких джерел доказів, як документи (письмові докази).

При цьому згідно з п.2.4 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, який затверджено Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015р. №3/02-15, до протоколу додаються копії документів та інші докази, що вказують на обставини та час вчинення правопорушення.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже суд може оцінити той чи інший документ, наданий у незасвідченій копії, як недопустимий та/або недостовірний, якщо існує впевненість, що такий доказ отримано з порушенням встановленої законом процедури, чим порушено фундаментальні права особи, або він містить недостовірну інформацію, або інші докази свідчать про його підроблення тощо.

Пунктом 1 ч.1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Виходячи з викладеного, керуючи ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її вручення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя Л.М. Рибальченко