ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1746/23 Справа № 188/769/23 Суддя у 1-й інстанції - Курочкіна О. М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року щодо неї по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. Одночасно стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

20 липня 2023 року ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування свого клопотання заявник вказує на те, що копію оскаржуваної постанови місцевого суду нею отримано лише 13 липня 2023 року в приміщенні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.Отже заявник вважає, ним з поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду та просить його поновити.

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні ОСОБА_1 доводи щодо поважності причин пропуску нею строку на оскарження рішення судді місцевого суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Як убачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 хоча і не була особисто присутньою у судовому засіданні під час розгляду своєї справи, але була обізнана про те, що її справа 22 червня 2023 року розглядається Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області, про що свідчать наявні в матеріалах справи судова повістка ОСОБА_1 , надіслана їй в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення на контактний номер її мобільного телефону НОМЕР_1 (а.с.13) та особиста заява ОСОБА_1 до суду, з проханням розглянути справу за її відсутності та надати розстрочку суми штрафу на 12 місяців через своє скрутне матеріальне становище (а.с.14).

З огляду на вказані обставини місцевий суд, дотримуючись приписів ст.268 КУпАП, навівши належні мотиви, прийняв рішення про можливість розгляду справи за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після ухвалення 22 червня 2023 року рішення у справі, його копія у той же день-22.06.2026 була направлена поштою на адресу проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , що підтверджується наявним у справі супровідним листом (а.с.18) та копія судового рішення, всупереч твердженням апелянта, була вручена адресату - 29 червня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням "Укрпошта" (а.с.19).

Строк апеляційного оскарження судового рішення у цій справі спливав - 02 липня 2023 року.

Натомість, як свідчить наявна у справі заява ОСОБА_1 , до суду із заявою про надання копії постанови судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22.06.2023 вона звернувся лише 13 липня 2023 року та отримала дві копії постанови суду (а.с.23). Сама апеляційна скарга була сформована та подана до місцевого суду ОСОБА_1 лише 20 липня 2023 року, тобто після спливу майже місяця після ухвалення щодо неї оскаржуваного рішення (а.с.24-35).

Таким чином вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 безумовно була обізнана про перебіг судового розгляду її справи про адміністративне правопорушення у Петропавлівському районному суді Дніпропетровської області та про зміст ухваленого щодо неї судом рішення, а отже мала можливість своєчасно подати апеляційну скаргу, але не скористалася своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у визначений законом строк.

З огляду на викладене не можна погодитися з наведеними у клопотанні ОСОБА_1 доводами щодо поважності причин пропуску нею строків на апеляційне оскарження постанови судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22.06.2023 року та апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки заявник мав реальну можливість своєчасно, дізнавшись про результати прийнятого судом щодо неї рішення, та, маючи реальну можливість скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом десятиденний строк після проголошення постанови місцевого суду та отримання копії судового рішення, не скористалася наданим їй законом процесуальним правом з причин, які не можна вважати поважними.

Інших причин, які унеможливили своєчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у клопотанні не наведено.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року щодо неї по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року щодо неї по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП,КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО