Справа№464/4312/23
пр.№ 3/464/1737/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2023 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Горбань О.Ю., захисника Леонтьєва М.Я., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, має двох малолітніх дітей, працюючого менеджером в ТОВ «Перший дім», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН невідомий,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 05 червня 2023 року об 11.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою до останньої, погрожував їй фізичною розправою та штовхав. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснені вимоги ст.268 КпАП України й зміст ст.63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що він одружений із ОСОБА_2 , у шлюбі мають двох малолітніх дітей. На даний час проживають окремо, перебувають в процесі розлучення. Вказав, що в телефонному режимі домовився з дружиною про прогулку зі старшим сином 04.06.2023. Незважаючи на домовленість його дружина ОСОБА_2 не відповідала на його дзвінки, тому він 05.06.2023 зранку прийшов до помешкання дружини з метою з`ясувати причини, з яких його дружина напередодні інгорувала його дзвінки і самостійно скасувала попередні домовленості щодо спілкування з сином. ОСОБА_2 без пояснень стала себе поводити неадекватно, відмовилась показати сина і пригрозила викликати поліцію. Через деякий час приїхали працівники поліції і безпідставно склали на нього протокол. Стверджує, що по складу характеру він спокійний, врівноважений, жодних протиправних дій не вчиняв, не лаявся нецензурною лайкою та не стукав по дверях. Зазначає, що, його дружина, яка деякий час перебувала в Іспанії у сестри, приїхавши до Львова, почала по іншому себе поводити, висловлювати йому претензії, що він мало заробляє грошей, перешкоджає у побаченні з дітьми. Вказав, що був змушений звернутись в опікунську раду для визначення днів і часу побачення з дітьми. Вважає, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення. Просить закрити справу.

Захисник Леонтьєв О.В. в судовому засіданні просить закрити провадження у справі через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що будь-яких протиправних дій з боку ОСОБА_1 по відношенню до дружини не було, жодних доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства не здобуто. Термінові заборонні приписи оскаржені ОСОБА_1 у Львівському окружному адміністративному суді.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Норма ст. 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону слідує, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 05.06.2023 серії ВАБ №949241, працівником поліції зазначено, що ОСОБА_1 виражався нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, шарпав та стукав по дверях, потерпілою вказана ОСОБА_2 . Вказаний протокол складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, його зміст відповідає вимогам ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростовані.

Із заяви потерпілої ОСОБА_2 про вчинення відносно неї адмінправопорушення вбачається, що вона знаходиться у декретній відпустці, просить вжити заходів до чоловіка ОСОБА_1 , який виражався в її адресу нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою (штовхав, вривався у квартиру).

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 виражався нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, кричав, був агресивним, перешкоджав їй, годуючій матірі, зайти у квартиру.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , які надійшли 24.07.2023 на адресу суду про неприбуття потерпілої за викликом суду з поважних причин, вбачається, що вона підтримує письмові пояснення про події 05.06.2023 про психологічне і фізичне домашнє насильство ОСОБА_1 щодо неї у присутності малолітнього сина. Тим самим, ОСОБА_2 підтверджує, що порушені її права.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом потерпілої, проживає за адресою: АДРЕСА_3 . 05.06.2023 об 11.00 год. він почув, що в коридорі хтось розмовляє на підвищених тонах. Він глянув через отвір у дверях та побачив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зрозумів, що має місце конфлікт, останні спілкувались на підвищених тонах. Через деякий час до нього в двері постукав сам ОСОБА_1 та почав розпитував про "неадекватних" жінок, натякаючи на потерпілу і її сестру. Вказав, що обурений поведінкою ОСОБА_1 , який з незрозумілих причин, діючи у власних інтересах турбує його і його родину, про що він зробив ОСОБА_1 зауваження.

Крім того, вина ОСОБА_1 за ч.1 ст.173 КУпАП доведена письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 ,формами оцінок ризиків вчинення домашнього насильства, з яких вбачається, що дитина розплакалась і не хотіла йти до ОСОБА_1 .

Встановлено, що в даному випадку потерпіла ОСОБА_2 вказує, що внаслідок дій ОСОБА_1 05.06.2023 налякались дитина, вона зазнала страху за безпеку свою і своїх дітей, тим самим, дії ОСОБА_1 викликали у постраждалої особи побоювання, спричинили емоційну невпевненість, тоді як ОСОБА_1 має значну перевагу у своїх можливостях, діючи в такий спосіб заподіяв шкоду потерпілій.

У рішенні Європейського Суду по справі Опуз проти Туреччини №33401/02 від 09 червня 2009 року, суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши відповідальність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини. У своєму рішенні Суд підкреслив, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також вказав, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливим є наявність ефективних механізмів їх реалізації.

Твердження захисту про відсутність доказів причетності ОСОБА_1 розцінюється як намагання уникнути від адміністративної відповідальності.

Отже, проаналізувавши докази по справі, в їх сукупності, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховую характер вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого.

З огляду на наведене, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті 173-2 КУпАП у виді штрафу, що буде згідно із ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Оскільки на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, то відповідно до ст.40-1 КУпАП з нього на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст.173-2, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова.

Повний текст постанови виготовлений 26.07.2023.

Суддя О.Ю.Горбань