Справа № 503/714/23
Провадження №3/503/554/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , студента 1 курсу Кодимського ПТАУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст. 173 КУпАП,

встановив:

30.04.2023 року близько 20.00 години неповнолітній ОСОБА_1 , знаходячись на спортивному майданчику розташованому по вул. Прикордонній в м. Кодима, тобто в громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою в присутності неповнолітніх осіб, а також вчинив бійку, своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , у присутності законного представника матері ОСОБА_2 , заперечував свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та просив викликати для допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 і неповнолітнього свідка ОСОБА_4 , оскільки не наносив удари ОСОБА_5 , про які зазначено в поясненні свідка ОСОБА_4 , а також зазначав, що нікого не бив.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його законного представника, неповнолітнього потерпілого, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 173 КУпАП передбачена кримінальна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 765351 від 01.06.2023 року (а.с.2), який складений і підписаний неповнолітнім ОСОБА_1 у присутності законного представника матері ОСОБА_2 та підписаний самою останньою без яких-небудь заперечень викладених в ньому обставин, а у графі пояснення по суті порушення визнано факт висловлювання нецензурною лайкою, водночас зазначено про згоду з протоколом.

Крім того, в письмовому поясненні неповнолітнього ОСОБА_1 від 04.05.2023 року (а.с.3), наданими ним в присутності законного представника матері ОСОБА_2 , також визнавалась та обставина, що під час відповідної події всі присутні на місці, серед яких був і ОСОБА_1 , висловлювались нецензурною лайкою.

Водночас цю обставину також відзначали в своїх письмових поясненнях неповнолітній свідок ОСОБА_6 , наданих у присутності законного представника матері ОСОБА_7 04.05.2023 року (а.с.5); неповнолітній свідок ОСОБА_8 , наданих у присутності законного представника матері ОСОБА_9 20.05.2023 року (а.с.8); а також неповнолітній потерпілий ОСОБА_3 , наданих у присутності законного представника матері ОСОБА_10 03.05.2023 року (а.с.7).

При цьому, протягом судового розгляду ні ОСОБА_1 , а ні його законним представником матір`ю ОСОБА_2 не заперечувалась обставина висловлювання ОСОБА_1 під час діяння нецензурною лайкою.

Тому суд вважає, що обставина вище зазначеного правопорушення «висловлювання нецензурною лайкою» є доведеною, що вже є достатньою підставою для кваліфікації діяння як правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

З приводу іншої обставини вище зазначеного правопорушення « вчинення бійки», то суд звертає увагу на ту обставину, що як у змісті свого письмового пояснення неповнолітній ОСОБА_1 від 04.05.2023 року (а.с.3), наданого ним в присутності законного представника матері ОСОБА_2 , так і в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 , у присутності законного представника матері ОСОБА_2 , заперечував нанесення кому-небудь ударів під час вище зазначеної події.

Однак, у змісті письмового пояснення неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 від 03.05.2023 року (а.с.7), наданими ним в присутності законного представника матері ОСОБА_12 , зазначено, що під час вище зазначеної події неповнолітній ОСОБА_1 став наносити йому удари в область нирок.

При цьому, в судовому засіданні, яке відбулось 28.07.2023 року, судом було безпосередньо допитано неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 , у присутності його законного представника матері ОСОБА_12 , який після повідомлення про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання показав, що підтримує показання раніше надані ним поліції, у тому числі щодо нанесення ударів, про що також у присутності його законного представника матері ОСОБА_12 написав письмову заяву від 28.07.2023 року, яка долучена судом до матеріалів справи.

Також в письмовому поясненні неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 20.05.2023 року (а.с.8), наданими ним в присутності законного представника матері ОСОБА_9 , зазначено, що під час вище зазначеної події неповнолітній ОСОБА_1 став наносити удари неповнолітньому ОСОБА_11 .

Крім цього, в судовому засіданні, яке відбулось 28.07.2023 року, судом було безпосередньо допитано неповнолітнього свідка ОСОБА_8 , у присутності його законного представника матері ОСОБА_9 , який після повідомлення про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і підписання разом із законним представником матір`ю ОСОБА_9 . присяги свідка, серед іншого, показав, що під час вище зазначеної події неповнолітній ОСОБА_1 наносив удари неповнолітньому ОСОБА_11 .

Таким чином суд вважає, що обставина вище зазначеного правопорушення «вчинення бійки» є також доведеною, що по собі є окремою підставою для кваліфікації діяння як правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

У зв`язку з чим суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та отриманими судом безпосередньо під час судового розгляду.

В свою чергу висловлені неповнолітнім ОСОБА_1 як під час досудового оформлення матеріалів справи так і під час судового розгляду заперечення щодо не здійснення ним нанесення ударів суд оцінює критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки дані заперечення суперечать вище наведеним доказам та спростовуються останніми.

Водночас письмове пояснення неповнолітнього свідка ОСОБА_4 від 20.05.2023 року (а.с.6), наданими ним в присутності законного представника матері ОСОБА_13 , в якому останній відзначав ту обставину, що неповнолітній ОСОБА_1 ударив ОСОБА_14 , суд не приймає як доказ, оскільки ці покази були поставлені захистом під сумнів і неповнолітній ОСОБА_1 в своїй заяві від 22.06.2023 року просив суд викликати для допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_4 . В свою чергу не дивлячись на вжиті судом заходи щодо забезпечення участі неповнолітнього свідка ОСОБА_4 в судовому розгляді шляхом його допиту в судовому засіданні, останній в судові засідання не з`явився, навіть після отримання 08.07.2023 року рекомендованого поштового відправлення № 309 із судовою повісткою про виклик та 17.07.2023 року судової повістки у вигляді SMS-повідомлення, що підтверджують поштове повідомлення № 225 і довідка про доставку SMS. У зв`язку з чим та враховуючи, що забезпечити реалізацію сторони захисту на допит свідка сторони обвинувачення не виявилось за можливе, то суд вважає за неможливе при прийнятті рішення у даній справі використовувати письмові пояснення неповнолітнього свідка ОСОБА_4 надані ним під час досудового оформлення матеріалів справи.

В свою чергу відкласти судовий розгляд для здійснення чергового виклику неповнолітнього свідка ОСОБА_4 в наступне судове засідання суд не має можливості з огляду на розумність строків судового розгляду даної справи та спливу строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, оскільки 28.07.2023 року є останнім робочим днем перед 30.07.2023 року (неділя), коли закінчується три місячний строк з дня вчинення правопорушення для накладення адміністративного стягнення.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що матеріали справи взагалі не містять в собі письмового пояснення самого ОСОБА_14 .

Тому суд вважає, що обставина нанесення неповнолітнім ОСОБА_1 удару ОСОБА_5 не знайшла свого доказового підтвердження.

Згідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення до неповнолітніх віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, може бути застосовано такий захід впливу як попередження.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, визнаючи обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення вчинення правопорушення неповнолітнім, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення суд не знаходить і вважає необхідним застосувати до неповнолітньої особи, за вчинене ним адміністративне правопорушення, захід впливу у вигляді суворої догани.

Керуючись ст. 13, 23, 24-1, 33-35, 173, 213, 221, 246, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і застосувати нього захід впливу у вигляді суворої догани.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко