ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3687/23

провадження № 3/0285/2812/23

27 липня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

з участю секретаря Клечковської М. М.,

особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1

захисника особи, відносно якої складено протоколОСОБА_2 ,

особи, яка повідомила про подію в поліцію, ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

який зареєстрований по АДРЕСА_1

та проживає в по АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

З адміністративного протоколу, що надійшов до суду 15.06.2023, слідує, що ОСОБА_4 09.06.2023 о 20:10 год. по місцю свого проживання по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно батька ОСОБА_3 , ображаючи його словами образ та грубої нецензурної лайки чим спричинив шкоду його психічному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину не визнав, пояснив, що домашнього насильства відносно батька не вчиняв. Навпаки він, зловживаючи алкогольними напоями, постійно вчиняє сварки.

ОСОБА_3 , надаючи пояснення суду, підтвердив, що у зазначений у протоколі день та час здійснив виклик поліції, оскільки вважав, що його син викрав у нього гроші. Коли став вимагати у ОСОБА_5 повернути викрадене, у них виникла сварка, син його ображав.

ОСОБА_6 пояснила суду, що є бабусею ОСОБА_5 та матір`ю заявника ОСОБА_3 . Адреса, зазначена у протоколі, є її житлом, в якому проживає вона з чоловіком та онук. Жодного насильства останній ні відносно кого не вчиняв. Її син ОСОБА_3 , часто перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчиняє безпідставні скандали, усіх у всьому звинувачує.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до диспозиції ст.173-2 КУпАП, насильство в сім`ї це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Інші дії не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як на доказ винуватості ОСОБА_4 у скоєнні зазначеного вище правопорушення поліцейським суду було надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №797323; рапорт інспектора-чергового Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про отримання повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_3 про вчинення відносно нього домашнього економічного насильства сином (син з невісткою викрали 2000 грн.).

Однак, вказані докази не можуть бути визнані належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, виходячи із наступного.

Процесуальними джерелами доказів є показання свідків, речові докази, відеодокази, документи, висновки експертів, тощо. Доказова база повинна випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та слова образ, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

На переконання суду, лише пояснення потерпілої сторони про обставини події не можна визнати достатніми для доведення події та складу правопорушення, оскільки вони містять виключно її бачення ситуації. Разом з тим, факт сварок і непорозумінь між батьком та сином на побутовому ґрунті, свідчить про наявність конфлікту між ними та не підтверджує факту вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Принагідно зазначити, що в даній справі сама провокаційна поведінка потерпілого створила об`єктивну можливість вчинення сварки між родичами та спонукала до відповідної реакції його сина у вигляді грубого, нетактовного ставлення, образ, що було цілком очевидним.

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишають місце сумнівам.

Резюмуючи викладене, надані докази не узгоджуються із суттю викладеного у протоколі правопорушення, який сам по собі є підставою для подальшого провадження у справі і не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи. При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Зазначене становитиме порушення вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП).

Встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказує на відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин