Справа № 513/397/23
Провадження № 3/513/394/23
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Миргород В.С.

при секретарі судового засідання - Гінкул Т.І.

у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Рєу Р.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Білгород-Дністровського РВП Головного управління Національної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, поспорт №001724822, від 23.08.2018 орган що видав 5144 (згідно даних протоколу), -

за ч.1 ст.130 КпАП України, суд -

В С Т А Н О В И В :

Обставини справи:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2023 року у провадження судді Саратського районного суду Одеської області В.С.Миргород передана справа № 513/397/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог ст. 278 КУпАП справа про адміністративне правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку підвідомча Саратському районному суду Одеської області.

Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про адміністративне правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

28.02.2023 року, о 22.50 годин ОСОБА_1 , на 73 кілометрі А/Д М-15 Одеса-Рені, керував автомобілем марки ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер 6810» та у медичному закладі відмовився, тобто порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 124887 від 01.03.2023 року, поліцейським ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУ НП України в Одеській області старшим лейтенантом поліції Крецу К. проводилася відео зйомка на поліцейську бодікамеру на підставі Закону України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху».

Поліцейський, складаючи відносно згаданої особи протокол про адміністративне правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку вбачав в діях такої особи порушення ПДР України.

Зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення:

Розділом 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння, визначена Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. N 1103 (далі по тексту Порядок) та ст. 266 КУпАП.

Відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини у їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи, оскільки протокол про адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку складений уповноваженою державою особою, оскільки від імені органів Національної поліції оформляти справи про адміністративні правопорушення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, про вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності.

На момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст..38 КУпАП.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За приписами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав. Пояснив, що не згоден з обставинами, викладеними в протоколі, оскільки дійсно керував автомобілем не маючи при собі посвідчення водія. Визнав, що працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі, але це було після того, як на нього було накладено адмінінстративне стягнення за керування транспортним засобом без посвідчення водія, після чого працівники поліції поїхали, а він пішов в магазин та купив цигарки та банку пива, яку вжив. У подальшому не мав наміру керувати транспортним засобом, а телефонував, щоб приїхали та забрали автомобіль. Протокол про адміністративне правопорушення, не підписав та не надавав письмових пояснень, при ньому протокол не складали.

Представник ОСОБА_1 адвокат Реу Р.В. в судовому засіданні заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та просив провадження у справі закрити у зв`язку з недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння був проведений з порушенням вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 N 1452/735 (далі Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 p. N 1103 (далі Порядок N 1103), а тому результати такого огляду вважаються недійсними, окрім цього зазначив, що :

-протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП - не на місці зупинки транспортного засобу;

-протокол ОСОБА_1 не підписувався, права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП йому не роз`яснювалися;

-поліцейським належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ПДР України за ч.1 ст.130 КУпАП;

-доказом порушення ПДР не може бути відеозапис, через відсутність посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, відео не є безперервним;

-транспортний засіб не затримано.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, його вина підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 124887 від 01.03.2023 року складеним поліцейським ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУ НП України в Одеській області старшим лейтенантом поліції Крецу К. про те, що 28.02.2023 року, о 22.50 годин ОСОБА_1 , на 73 кілометрі А/Д М-15 Одеса-Рені, керував автомобілем марки ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер 6810» та у медичному закладі відмовився, тобто порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Відмовився від підпису в протоколі, про що зазначено у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення» та «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності»;

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу, але таким правом ОСОБА_1 не скористався.

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №088624 від 01.03.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за те що він, 28.02.2023 року о 22-50 год. на 73 км автодороги Одеса-Рені керував автомобілем марки ВАЗ-2107 державний номер НОМЕР_1 у якому задній державний номерний знак у темну пору доби не освітлений, чим порушив п.п.2.9 «В» ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП, дана постанова в порядку ст.36 КУпАП приєднана до постанови ЕАС №6612117.

Серед превентивних заходів ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» визначено, зокрема такий захід як зупинення транспортного засобу. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Так, зокрема, ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» наведений вичерпний перелік випадків, коли поліцейський має право зупинити транспортний засіб, а ч. 3 ст. 35 цього ж Закону закріплює обов`язок поліцейського поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначених цією статтею. Право водія дізнатись про причини зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом та прізвище і посаду цієї особи, також гарантоване ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

З дослідженого відеозапису з місця події, вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 послугувало те, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ-2107 державний номер НОМЕР_1 у якому задній державний номерний знак у темну пору доби не освітлений, що є порушенням ПДР, на чому наголосив працівник поліції, тобто зупинка автомобіля не була безпідставною. (а.с.6);

- направленням на огляд водія ОСОБА_1 транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від проходження медогляду відмовився (а.с.7)

-рапортом поліцейського ВРПП К.Крецу, відповідно до якого 28.02.2023 року о 22-50 год. на 73 км автодороги М-15 Одеса-Рені був зупинений автомобіль марки ВАЗ-2107 державний номер НОМЕР_1 у якому в темну пору доби, державний номерний знак не освітлений. В ході бесіди з водієм встановлено, що у водія транспортного засобу ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія відповідної категорії та керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та якийц від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера "Драгер-6810» відмовився. На водія складені постанови за ст.121-3 ч.1 та ст.126 ч.2 КУпАП та адмінінсративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.8).

Вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника,а тому не є доказом винуватості особи, проте інформує про певну послідовність дій працівника поліції при оформленні ним протоколу про адміністративне правопорушення.

-поясненнями ОСОБА_1 , якому були роз`яснені вимоги ст.63 Конституції та який пояснив, що 28.02.2023 року на автодорозі М-15 Одеса-Рені під час керування транспортним засобом марки ВАЗ-2107 на 73 км дороги він, був зупинений працівниками поліції, також до цього випив спиртні напої. Від проходження медогляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а також продути алкотестер «Драгер-6810» відмовляється. З протоколом не згоден, та відмовляється від його підпису. Підтвердив відсутність в нього посвідчення водія( а.с.9). -ДВД - диском з відеозаписом подій, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, яким встановлено, що він не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів. Однак на першову відеозапису з часовою позначкою 28.02.2023 року о 22-50 год. відображено момент руху ОСОБА_1 на транспортному засобі та момент його зупинки працівниками поліції. На відео файлі №2 зафіксовано, як інспектор роз`яснює водію ОСОБА_1 яким чином необхідно продути алкотестер та відображено, як ОСОБА_1 , спочатку погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного пристрію «Драгер-6810», але у подальшому відмовився, відображена пропозиція працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні та про складання відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП і можливості надати пояснення, на що водій відмовляється (а.с.35).

-довідкою ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с.5).

При прийнятті рішення суд керується наступним:

Згідно з п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку також передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Пунктами 2 та 3 розділу І цієї Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015р. (далі - Інструкція) визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6 та 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в т.ч. за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на такий стан в інших закладах забороняється.

Згідно п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З аналізу положень вказаної статті вбачається, що у даній справі протокол про адміністративне правопорушення серія ААД N 124887 від 01.03.2023 року є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) та в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. (п.8 Порядку).

Як вбачається із матеріалів справи, а саме, з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова) відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Саме невиконання ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України, що є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є предметом судової перевірки.

Протокол про адміністративне правопорушення серія ААД N 124887 від 01.03.2023 року за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений, відповідно до ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення, у даному випадку також зазначені ознаки алкогольного сп`яніння та порядок проходження огляду на стан сп`яніння), з посилання на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 відповідальність за вчинення якого, передбачена КУпАП.

Щодо доводів сторони захисту що протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП - не на місці зупинки транспортного засобу; то слід зазначити наступне:

Пунктом 11 частини першоїстатті 23 Закону України від 02 липня 2015року №580-VIII «Про Національну поліцію»(далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).

Згідно абзацу 2 пункту 5 Інструкції № 1395 складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені зокрема, ст. 130 КУпАП, покладається на поліцейських.

Протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку складений поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Білгород-Дністровського РВП старшим лейтенантом поліції К.Крецу, тобто уповноваженою на складання таких протоколів посадовою особою, що узгоджується із п. 2.9 посадової інструкції останнього.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна. Та такі ж посилання сторони захисту самі по собі не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Також не заслуговують на увагу, як помилкові, доводи сторони захисту про те, що наданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не є належним доказом, оскільки здійснений з порушенням норм чинного законодавства, а саме без зазначення назви пристрою, яким було зафіксовано правопорушення, та з огляду на те, що він не є безперервним.

Тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Так, вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення щодо обов`язкового зазначення відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), викладені у частині 3 статті 283 КУпАП щодо постанови по справі про адміністративне правопорушення, а не до протоколу про таке правопорушення.

А відсутність безперервності наданого запису, спростовуються тим, що відеофайли, що містяться на наданому доказі (двд-диску), кожен, починається в одному файлі, після чого продовжується у іншому з того же самого часу. В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що події відображені на відеодиску дісно відбувались в один день, за його участі та участі представників поліції, після зупинки його автомобіля.

Наявність носія відеозапису з місця події є достатнім самостійним доказом проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. Тому суд вважає наданий диск в частині фіксації на ньому саме відеозапису який зафіксований у 2 відеофайлах - належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП

У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність даних, зафіксованих на відеозаписі, наданому працівниками поліції.

За таких обставин, дії поліцейських щодо проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають положенням ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, тому твердження захисника про те, що поліцейським належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав. Доводи захисника щодо нероз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність його підпису в протоколі, судом не можуть бути визнані обґрунтованими та такими, що свідчать про порушення прав особи.

Відповідно до п.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС 06.11.2015 № 1376, протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 124887 від 01.03.2023 року міститься відмітка про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від підпису, надання пояснень та отримання копії протоколу, а тому в цій частині доводи представника ОСОБА_1 , адвоката Реу Р.В. не ґрунтуються на вимогах закону.

Окрім цього суд зазначає, що ОСОБА_1 відмовився від пояснень та підпису протоколу про адміністративне правпорушення, про що останній наголошував у своєму письмовому поясненні та під відеозапис.

Та обставина, що на відеозаписі зафіксовані не всі дії працівників поліції щодо оформлення протоколу сама по собі не може свідчити про фальсифікацію вказаного доказу та його недопустимість.

Щодо доводів захисника про невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортного засобу, то суд зазначає наступне:

Статті 260, 265-1 та 266 КУпАП (глава 20 Заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення), ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII передбачено імперативний обов`язок співробітників поліції тимчасово вилучати посвідчення водія, оскільки ст.130 ч.1 КУпАП передбачає накладення стягнення у вигляді позбавлення права керуванням транспортним засобом, та відстороняти від керування транспортними засобами осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з наступним оглядом особи на стан сп`яніння.

З аналізу ч.1 ст. 266 КУпАП вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи про адмінінстративне правпорушення не вбачається, що водій був відсторонений від керування транспортним засобом в порядку ч.1 ст.266 КУпАП, але вказане не є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст. 266 КУпАП, відповідних Порядку та Інструкції які регламентують процедуру проведення огляду, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю вищенаведених досліджених судом доказів, які є належними, допустимими та достовірними, як такі що здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Належних та допустимих доказів на спростування вказаного факту суду надано не було.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення враховуються обставини вчинення адміністративного правопорушення, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, особу винного, який ігноруючи вимоги законодавства та наражаючи себе та інших учасників дорожнього руху на небезпеку, сів за кермо транспортного засобу з ознаками алкогольного сп`яніння, не маючи права керування транспортним засобом.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд приймає до уваги те, що згідно п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи те, що згідно довідки інспектора сектору адміністративної практики Білгород-Дністровського РВП ст.лейтенанта поліції О.Скала, відсутня інформація щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне з метою його виховання та попередження вчинення нових правопорушень застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536-80 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнення проводити на користь держави на розрахунковий рахунок № UA0015001, код за ЄДРПОУ отримувача - 37607526, отримувач коштів - ГУК у Одеській області (Одеська обл.) 21081300, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), вид платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на розрахунковий рахунок № UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, призначення платежу стягнення судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено 27.07.2023 року

Суддя В. С. Миргород