Справа №577/3188/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Потій Н. В.
Номер провадження 33/816/609/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання - Дейниченко О.М., захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гойко О.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , командира інженерно-саперного взводу, майстра сержанта 58 бригади

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 червня 2023 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 17 червня 2023 року о 23:50 год в м. Конотоп по пр. Миру керував автомобілем марки ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_1 , згідно тесту газоаналізатора Драгер №724, перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Результат тесту - 0,48 %, що зафіксовано на нагрудний відео реєстратор, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 червня 2023 року, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що він є військовослужбовцем прикордонної служби України, несе військову службу та здійснює захист країни від країни агресора і на даний час.

Будучи у відпустці 17.06.2023 року, близько 23-00 разом зі своїм пасинком, який керував транспортним засобом вони здійснювали рух, по місту Конотоп по Проспекту Миру.

Під час здійснення руху, на вимогу працівників правоохоронних органів авто було зупинено, що було зроблено його пасинком через декілька десятків метрів знайшовши зручне місце для зупинки на обочині проїзної частини, щоб не створювати для інших водіїв аварійну ситуацію, так як було уже темно на вулиці.

Після зупинки авто, пасинок вийшов з машини, а він пересів на його місце, підійшовши до авто працівник поліції запропонував йому вийти з авто з запитанням куди прямуєте, ОСОБА_1 була надана відповідь про те, що будучи у відпустці, він знайшов час щоб відремонтувати свій автомобіль, виїхали на 2 різних авто, один залишили на ремонт, а на іншому зі своїм пасинком повертається додому.

На запитання ОСОБА_1 про причину зупинки авто до працівника правоохоронних органів, відповіді йому надано не було, натомість повідомлено що він має вигляд особи яка знаходиться на підпитку та запропоновано пройти тест на алкогольне сп`яніння жодним чином не аргументуючи даний факт.

В свою чергу ОСОБА_1 повідомив, що за кермом знаходився його пасинок, і у зв`язку з тим він не є водієм авто, причини проходити тесту на алкогольне сп`яніння у нього немає, знову таки запитав про причини зупинки автомобіля і підстави, його питання залишилось без відповіді.

Апелянт звертав увагу на те, що відеозапис ведеться з моменту вилучення його водійського посвідчення, та з пропозицією пройти освідчення на алкогольне сп`яніння, а в матеріалах справи відсутній момент зупинки транспортного засобу.

На думку апелянта, такий запис, а в даному випадку «записи» не можуть слугувати належними та допустимим доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначав, що на відеозаписі відсутня його вимога про надання сертифікату.

Вказував, що в матеріалах справи відсутні:

1. Інформація про спеціальний технічний засобів, та чи дозволений він до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

2. Інформація про спеціальний технічний засіб, який має/немає, зокрема, сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;

3. Інформація про інструкцію з експлуатації спеціального технічного засобу;

4. Інформація про порядок застосування спеціального технічного засобу;

5. Інформація про огляд, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції;

6. Інформація про проведення повірки спеціального технічного засобу.

На думку апелянта, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі

Зазначав, що як вбачається з матеріалів справи, працівники правоохоронних органів, не надали жодних документів, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від права керування, і передачу авто для іншої особи, тому що він не керував авто і як наслідок не є суб`єктом адміністративної відповідальності у даній справі, тому протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправним і безпідставним.

Вказував, що під час здійснення відеозапису нагрудної камери поліцейського, запис з якої був досліджений судом першої інстанції, не враховано що:

- зафіксовано лише факт коли уже вилучене водійське посвідчення та спілкування працівників поліції з ним, не зафіксовано ні зупинки авто, ні хто був за кермом, працівники поліції самостійно вирішили кого визначати відповідальним, а не згідно Закону, що є не припустимим порушенням.

- під час розмови працівники поліції не роз`яснюють йому, що необхідно проїхати до медичного закладу та здати аналізи для встановлення ступеня сп`яніння у разі незгоди з пройденим тестом на вміст алкоголю.

- в матеріалах справи знаходиться направлення на медичний огляд без його підпису, яке йому не пропонувалось, а самостійно заповнено працівником правоохоронних органів.

Таким чином, на думку апелянта, в матеріалах справи відсутні докази, підтверджуючі вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гойко О.Ю., яка вимоги апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити, скасувати постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 червня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

П. 2.9. «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9. «а» ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 006907 від 17.06.2023 року з якого вбачається, що 17 червня 2023 року о 23:50 год в м. Конотоп по пр. Миру водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_1 . Згідно тесту газоаналізатора Драгер №724, перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Результат тесту - 0,48 %. Все це зафіксовано на нагрудний відео реєстратор (а.с. 2). Даний протокол складений згідно вимог ст. 256 КупАП, тому піддавати сумніву його зміст підстави відсутні.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме газоаналізатора ALCOTEST 6820 «Драгер», що підтверджується тестом №724, результат огляду ОСОБА_1 17.06.2023 року о 23:52 год. становить 0,48%. Даний акт та результат огляду підписані ОСОБА_1 (а.с.4-5).

- відеозаписом з нагрудного відеореєстратора № 8086494 від 17.06.2023 року, з якого вбачається, як о 23:49:26 (відео файл 0000000_000000_4920_0020) поліцейський повідомив про зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, погодився пройти огляд з допомогою «Драгер»; працівником поліції було роз`яснено відповідні права; зафіксовано результат огляду 0,48%, з яким ОСОБА_1 погодився. Суд зауважує, що на відеозаписі (відео файл 0000000_000000_4920_0020, час 23:54:06) на запитання поліцейського про те, яка була необхідність керувати транспортним засобом - ОСОБА_1 відповів, що думав, що проскочить. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 погоджуючись пройти огляд на стан сп`яніння, не тільки жодним чином не заперечував факту керування т/з, а й навпаки підтверджував цей факт своєю поведінкою і словами під час спілкування з працівниками поліції. На інших відео файлах на диску (0000000_000000_5420_0021; 0000000_000000_5920_0022; 0000000_000000_0420_0023; 0000000_000000_0920_0024; 0000000_000000_1420_0025) зафіксовано процес складення протоколу та відсторонення ОСОБА_1 від права керування. Жодних заперечень з приводу складення протоколу ОСОБА_1 не висловив. (а.с.6).

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо тверджень апелянта про те, що на відео зафіксовано лише факт коли уже вилучене водійське посвідчення та спілкування працівників поліції з ним, не зафіксовано ні зупинки авто, ні хто був за кермом, працівники поліції самостійно вирішили кого визначати відповідальним, а не згідно Закону, що є не припустимим порушенням, то їх апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки як вбачається з дослідженого відеозапису, ОСОБА_1 добровільно проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», при цьому не повідомляє працівників поліції про те, що він не є водієм. Крім цього, на відеозаписі (відео файл 0000000_000000_4920_0020, час 23:54:06) на запитання поліцейського про те, яка була необхідність керувати транспортним засобом - ОСОБА_1 відповів, що думав, що проскочить.

Доводи апелянта про те, що під час розмови працівники поліції не роз`яснюють йому, що необхідно проїхати до медичного закладу та здати аналізи для встановлення ступеня сп`яніння у разі незгоди з пройденим тестом на вміст алкоголю, то їх апеляційний суд визнає надуманими, оскільки як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 після проведеного огляду претензій щодо проведеного огляду не мав, не зазначав заперечень у протоколі про адміністративне правопорушення, незгоди з результатом огляду і вимоги пройти огляд в медичному закладі не висловлював.

Щодо тверджень апелянта про те, що в матеріалах справи знаходиться направлення на медичний огляд без його підпису, яке йому не пропонувалось, а самостійно заповнено працівником правоохоронних органів, то апеляційний суд зауважує, що дійсно таке направлення мається в матеріалах справи, але даний документ не був визнаний доказом та взятий до уваги при винесенні судового рішення.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні документи на спеціальний технічний засіб, а відеозапис не містить його вимоги про надання сертифікату, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки апелянт не був позбавлений можливості заявляти клопотання про витребування даних документів під час розгляду справи, а також останній не був позбавлений можливості зафіксувати ці обставини шляхом складання заперечень у протоколі, однак, таких даних протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього, не містить.

Щодо доводів апелянта про те, що відеозапис не є безперервним, то їх апеляційний суд визнати обґрунтованими не може, оскільки зафіксовані на відеозаписі ( проходження огляду за допомогою алкотестеру Драгер, складання протоколу про адміністративне правопорушення) обставини є достатніми для встановлення факту керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що як вбачається з матеріалів справи, працівники правоохоронних органів, не надали жодних документів, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від права керування, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими відеозаписами, з яких вбачається, що працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Щодо доводів захисника, які були заявлені в судовому засіданні апеляційної інстанції, про незаконну зупинку транспортного засобу, то їх апеляційний суд вважати обґрунтованими не може та зазначає наступне.

Згідно п. 5 ч.1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування.

Загальновідомою обставиною є факт введення в України воєнного стану і на території м.Конотопа комендантської години з 23 год. до 05 год.

Таким чином, дії працівників поліції щодо зупинки ОСОБА_1 о 23 год 50 хв., тобто під час дії комендантської години, були правомірними.

Твердження захисника, які були заявлені в судовому засіданні апеляційної інстанції, про відсутність двох свідків під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП після прийняття Закону України № 1231-IX від 16 лютого 2021 року зазнала змін і відповідно до неї огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки всі дії з приводу проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 були зафіксовані на відеозапис, який був долучений до справи та містить фіксацію усієї процедури, а тому наявність 2 свідків у цьому разі є не обов`язковою, у зв`язку з чим це не впливає на допустимість самого протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 червня 2023 року та закриття провадження по справі, як того просив апелянт.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.