Справа № 523/9833/23
Номер провадження 3/523/4944/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2023 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від полку Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, -

УСТАНОВИЛА:

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення 25 травня 2023 року о 15.30 годині в м. Одесі по просп. Добровольського, 120а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ TF698K», держаний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці, які не реагували на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За вказаними обставинами працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 428159 від 25 травня 2023 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Його адвокат Панов В.С. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 свою вину не визнає та просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки під час складання протоколу мали місце численні порушення чинного законодавства. Так поліцейський не повідомив про конкретну причину зупинки , не була враховано особу водія, а саме те, що він є важкохворим, з 2019 року страждає на онкозахворювання, є інвалідом ІІ групи, за призначенням лікаря приймає певні лікарські засоби: хлортриніазем, золедронову кислоту, дексаметазон-гормон системи, які не є ліками, що знижують увагу водія та швидкість реакції, у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначав, що на момент складання протоколу він вживав ліки, тому вимушений був сісти за кермо аби прискорити поїздку додому після лікарні. Будь-яких доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан у протоколі не зазначено, залучено лише одного свідка. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом у зв`язку з підставою поліцейського вважати що він знаходиться у стані сп`яніння. Вказані обставини свідчать про недоведеність об`єктивної сторони інкримінованого діяння, що вказує на відсутність у його діях складу правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, заслухавши пояснення адвоката Панова В.С. суддя дійшла висновку, що провадження у справі слід закрити з огляду на таке.

Згідно із ст.1 КУпАП завданням цього кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р.№ 1306, встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від10.10.2001р.№ 1306).

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте, висновки поліцейського не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і спростовуються поясненнями захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 огляд водія на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Наданий до протоколу відеозапис події за участю ОСОБА_1 починається із того, що поліцейський зазначає, що лікарський засіб, який він вживає не дає йому можливості керувати автомобілем, при цьому, назва препарату не вказується, хоча робиться висновок, що його вживання не допускає керування транспортними засобами. Поліцейський робить висновок про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння, при цьому, не зафіксувавши ознаки, які вказують на такий стан, обличчя водія на записі не видно.

Отже, із переглянутого відео вбачається, що поліцейським не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом та ознаки наркотичного сп`яніння, більше того, відео є неповним

Додатком № 1 до Інструкції передбачена форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, ОСОБА_1 у порушення вимог п. 8 не було вручено письмового направлення на медичний заклад, яке також відсутнє і в матеріалах справи.

До протоколу не додано пояснення свідка ОСОБА_2 , який зазначений у протоколі про порушення, тому неможливо встановити свідком яких обставин він був.

Також встановлено, що ОСОБА_1 з 2019 року є онкохворим, що підтверджується консультативним висновком КНП "Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр Одеської обласної ради", є інвалідом 2 групи безстроково.

Оцінивши надані докази в сукупності, суддя дійшла висновку, що висновок поліцейського грунтується лише на назві лікарського препарату, який вживає ОСОБА_1 , і при цьому, поліцейський не називає ознак спяніння, які він встановив. Більше того, в своїй промові підводить ОСОБА_1 до висновку про відмову здати аналіз, оскільки вживання цього препарату підтвердить наркотичне спяніння.

Отже, враховуючи те, що у справі відсутні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а зібрані по даній справі докази не підтверджують обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, тому вина його є недоведеною.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не було доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, коли відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного та враховуючи відсутність в діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.23, 130, 251, 255, 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду.

Суддя