Справа № 527/1089/21
провадження № 3-в/527/8/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Свістєльнік Ю.М., за участю секретаря судового засідання Бородіної Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине подання начальника Кременчуцького районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про вирішення питання звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 08 червня 2021 року за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2023 року начальник Кременчуцького районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області О.Тесля звернулася до суду із поданням про вирішення питання звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 08 червня 2021 року за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

У поданні зазначила, що постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 08 червня 2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.183-1 КУпАП у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

В ході виконання вказаної постанови було встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу та перебуває на лікуванні.

Вказали, що інформацією щодо ухилення порушника від виконання адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт уповноважений орган з питань пробації не володіє.

Під час виконання судового рішення наказом Міністерства юстиції України №474/5 від 19.03.2013 року «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт» у служби пробації не передбачені функції розшуку, або затримання порушника.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція), - часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п.3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 р. (справа №10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи вищезазначене, окремі суди (судді) вважають за можливе до правовідносин, які виникли, застосувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із чинним законодавством і судовою практикою, дає право вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

Оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності знаходяться явно в невигідній правовій ситуації порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин) у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків.

Відповідно до ст.ст.304, 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані із виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Ураховуючи викладене прохали вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Глобинського районного суду Полтавської області 08.06.2021 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

В судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, направив до суду клопотання в якому прохав проводити розгляд справи без його участі. Подання підтримував, прохав його задовольнити.

Представник Кременчуцького районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області надала заяву з проханням розглянути подання, яке вона підтримала та прохала задовольнити.

Суд, дослідивши подання та додані матеріали, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Кременчуцького районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області згідно постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 08 червня 2021 року, відповідно до якої останнього притягнено за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладене адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Протягом перебування на обліку Кременчуцького районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_1 неодноразово направлялися виклики, на які останній не з`являвся.

За таких обставин, на підставі ст. 304 Кодексу України про адміністративні правопорушепня, уповповажений орган з питать пробації направляв до Глобинського районного суду подання щодо вирішения питання, пов`язаного з виконанням постанови суду. Проте, постановою Глобинського районного суду в задоволенні подання уповноважного органу з питань пробації було відмовлено.

В ході виконання вказаної постанови було встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу та перебуває на лікуванні.

Інформацією щодо ухилення порушника від виконання адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт уповноважений орган з питань пробації не володіє.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі) - ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «Кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український суд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п. 3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 р. (справа № 10-рн/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи вищезазначене, окремі суди (судді) вважають за можливе до правовідносин, які виникли, застосовувати аналогію закону, а саме нормист. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

Оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності знаходяться явно в невигідній правовій ситуації в порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин) у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків.

Відповідно до ст. 304, 305 КУпАП контроль з правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно звільнити від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, покладеного постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 08 червня 2021 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 304, 305 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП в порядку вирішення подання, пов`язаного з виконанням постанови - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строків виконання постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 08 червня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя Ю. М. Свістєльнік