ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року суддя Солом`янського районного суду м.Києва Демидовська А.І., розглянувши матеріали справи стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого приватним підприємцем, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

02.11.2023 року о 23 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Г.Шаповала, 3 у м.Киві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково, зазначивши що під час руху завдав незначних пошкоджень. Питання відшкодування було вирішено на місці, шляхом переведення власних коштів на картковий рахунок ОСОБА_2 , тому згодом поїхав, коли через деякий час його транспортний засіб був оголошений в розшук та в подальшому запрошено до поліції, щоб скласти протокол.

Адвокат Косюк І.В. підтримав думку свого підзахисного, та просив закрити справу в частині 122-4 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується такими дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №726336 від 13.11.2023 року; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; копією медичної довідки, паспорту громадянина України та водійського посвідчення ОСОБА_3 , які у своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 під час керування автомобілем порушив вимоги пункту п.13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням особи винного, який визнав вину у вчиненні правопорушення, суд вважає за можливе накласти стягнення у межах закону, який порушив ОСОБА_1 у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №726337 від 13.11.2023 року о 23 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Г.Шаповала, 3 у м.Киві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2.10.а Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, та долучені до нього докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Крім того, із диспозиції вказаної статті вбачається, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи зі змісту даної статті суб`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення характеризується умислом, а тому для настання адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, останній, залишаючи місце дорожньо-транспортної пригоди, повинен був усвідомлювати, що він був причетний до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , відсутні дані про усвідомлення вказаною особою причетності до дорожньо-транспортної пригоди та наявність умислу на залишення її місця, а будь-які докази цього до матеріалів справи не долучені.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що спростовують твердження, викладене у письмових поясненнях ОСОБА_1 про те, що він відшкодував завдані збитки, що свідчить про не усвідомлення останнім факту ДТП та причетності до неї, та як наслідок виключає вину у формі умислу.

Відтак, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 як обов`язкову ознаку суб`єктивної сторони правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 124, 122-4, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

Провадження по сп раві про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Солом`янський районний суд м.Києва.

Суддя А.І.Демидовська