Справа № 463/2672/23 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 33/811/822/23 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В.,розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року,

встановив:

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 28 березня 2023 року о 00 год. 40 хв. по вул. О. Теліги, 22А у м.Львові, керував автомобілем марки «AUDI A6» р.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Личаківського районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року, оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що про оскаржувану постанову йому стало відомо лише після отримання листа 31.05.2023 року, а відтак фізично був позбавлений можливості підготувати та скерувати апеляційну скаргу.

Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що вважає оскаржувану постанову незаконною, а висновок суду першої інстанції про доведеність вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП неправомірним.

Стверджує, що у нього не було не було ніяких ознак сп`яніння та він не заперечував щодо проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу, так як розумів, що спиртних напоїв не вживав. Після того, як прилад, за допомогою якого працівник поліції намагався встановити у нього наявність алкогольного сп`яніння показав нульовий результат, тому останній почав наполягати на тому, щоб він поїхав в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що відмовився від пропозиції поліцейського поїхати у медичний заклад для проходження огляду, оскільки жодних ознак сп`яніння у нього не було.

Стверджує, що розглянувши справи без його участі суд тим самим позбавив його права на справедливий розгляд справи, позбавив права на захист, права на особисті пояснення для того, щоб належним чином об`єктивно і справедливо оцінити усі обставини справи та прийняти законне рішення.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Білецька О.Р. не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та дату розгляду апеляційної скарги, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, тому суд, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 026139 від 28.03.2023 року, відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та іншими матеріалами справи.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правильними.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме глави І п.6., огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так як, у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, то працівниками поліції було складено направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП ЛОР «Львівський медичний центр превенції та терапії узалежнень (а.с. 6). Оскільки у ОСОБА_1 було виявлено такі ознаки, як: розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Однак, ОСОБА_1 відмовився від огляду в медичному закладі.

Отже, підстав сумніватися у правомірності дій працівників поліції та документуванні факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у суду немає, зважаючи на те, що останній не заперечував факту вживання наркотичних засобів «тиждень або декілька днів тому».

Тобто, людина, яка впевнена в тому, що вона нічого протизаконного не вживала, погодиться на будь-який огляд і заперечувати проти такого огляду не буде.

Апеляційним судом встановлено, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини були зафіксовані на відео з бодікамери працівників поліції, на яких чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі, при цьому останньому чітко роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду .

Більше того, з наявних відеозаписів вбачається, що працівники поліції проявляючи врівноваженість та спокій, неодноразово пропонували ОСОБА_1 , чи бажає він пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та роз`яснювали йому, у зв`язку з чим він має пройти такий огляд саме в закладі охорони здоров`я й наслідки відмови від огляду.

Щодо покликань ОСОБА_1 в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у її відсутності то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставо для скасування постанови, а порушенні його права поновленні шляхом подачі апеляційної скарги.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкцій ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкцій цих статей та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Личаківського районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.