Справа № 496/3191/23
Провадження № 3/496/2583/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.,

за участю секретаря - Касьяненко А.О.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 який приймає участь в режимі відеоконференції

захисника - адвоката Шапошник Є.В., який приймає участь в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку Управління Патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якій мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

тимчасово не працюючий,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

15.04.2023 року о 09:20 год. в Одеській області Біляївському районі М05 454 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №000688 від 15.04.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, а також зазначив, що в той день він не керував транспортним засобом. Крім того захисником Шапошником Є.В. було надано клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, в якому захисник просив закрити провадження з наступних підстав, а саме те, що 15.04.2023 року о 09:20 год. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому працівниками поліції до матеріалів справи не було надано належних доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 взагалі керував транспортним засобом. Відеозапис наданий поліцейськими, також не містить інформації на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Крім того, в графі «Свідки чи потерпілі» протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 зазначено: «Не залучались», що дає підстави стверджувати те, що будь - яка стороння особа не може підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того поліцейськими, в порушення вимог ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено пояснення ОСОБА_1 , який притягався до адміністративної відповідальності. Сам по собі, на думку захисника, протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумних сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Поліцейські, які складали адміністративні матеріал стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпаП, в порушення вимог ч.1 ст. 266 КУпАП, не вжили заходів по відстороненню останнього від керування транспортним засобом та безпідставно направили його в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так поліцейськими, в порушення вимог чинного законодавства, при проведенні огляду не були залучені поняті та не була застосована відеофіксація, що призвело до того, що ОСОБА_1 , який не погодився з результатами огляду, був направлений поліцейськими для проходження огляду на стан сп`яніння до медичного закладу. З відеозапису, який був наданий поліцейськими на адвокатський запит, вбачається, що лікар КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР ОСОБА_2 медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 провів формально та з останнім майже не спілкувався. Як наслідок, в даному випадку, лікарем КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР ОСОБА_2 не було дотримано повного порядку медичного огляду ОСОБА_1 з дотриманням додатку 3 до Інструкції №1 і вказаний огляд був проведений формально у зв`язку з чим Акт є не дійсним.

Також захисник зазначає, що наданий поліцейськими, представлений одним файлом і складається з трьох фрагментів. Таким чином, перерва між закінченням другого фрагменту відеозапису та початком третього фрагменту відеозапису склала понад годину, що є неприпустимим у відповідності до чинного законодавства, у зв`язку з чим захисник просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №427849 від 15.04.2023 року встановлено, що 15.04.2023 року о 09:20 год. в Одеській області Біляївському районі М05 454 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №000688 від 15.04.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає як в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно із п.2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисник заперечили вину у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 256, детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст.256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП.

Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №427849 від 15.04.2023 року не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння, визначено чинним законодавством України, а саме - ст. 266 КУпАП, а також відомчими та міжвідомчими нормативними актами, прийнятими у встановленому порядку, зокрема Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Зокрема, ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суддя зауважує, що працівниками поліції не було дотримано визначеного законодавством порядку проходження огляду на визначення стану сп`яніння, а суть правопорушення, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення ААД №427849 від 15.04.2023 року, не ґрунтується на фактичних обставинах справи та зібраних доказах.

Крім того, як встановлено з диску з відеозаписами, який був долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що на момент проведення відеофіксації ОСОБА_1 не встановлено факт керування ним транспортним засобом.

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не було роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в тому числі - право мати захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Конституційний Суд України у рішенні від 16.11.2000 року №13-рп/2000 зазначив, що положення частини першої статті 59 Конституції України про те, що «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав». Згідно ч.1 ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно абз. 4 п. 2 Р. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція № 1395), під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

За наведених обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства».

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Виходячи з викладеного ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вина останнього не доведена, а обставини зазначені в протоколі - не підтверджені.

Таким чином, під час судового розгляду в діях ОСОБА_1 встановлено відсутність самої події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33-35, 130, 247, 251, 252, 256, 280 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів.

Повний текст виготовлено 28.07.2023 року.

Суддя М.Л. Пасечник