Справа № 216/2492/22
провадження 3/216/34/23
ПОСТАНОВА

іменем України

28 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Цимбалістенко О.В.,

за участі секретарів судового засідання Бакуменко Р.С., Тітенка Д.С.,

захисника адвоката Янковського В.А.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

09 липня 2022 року поліцейським взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капралом поліції Нижник Т.Т. складено протокол серії ААД № 232283 про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу вбачається, що 09 липня 2022 року о 08 год. 25 хв. в Дніпропетровській області в м. Кривий Ріг, траса Н-11, 114 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Форд Фієста реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка яка не відповідає обстановці та почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та на місці зупинки за допомогою газоаналізатора драгер відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення.

21 листопада 2022 року адвокат Янковський В.А. пода до суду заяву в порядку ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», в якій просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на означені в заяві обставини, як на підставу для закриття провадження посилався в судовому засіданні.

Зокрема, в судовому засіданні 05 січня 2023 року, захисник особи стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення адвокат Янковський В.А. обставини викладені в протоколі заперечував, протокол вважає неналежним доказом, складеним з процесуальними порушеннями, зокрема зауважив, що в протоколі не вказано від якого саме медичного огляду відмовився його підзахисний, на виявлення алкогольного чи наркотичного сп`яніння, відеоматеріал наданий поліцейськими переривається та не містить факту керування, взагалі автомобіль не належить ОСОБА_1 , він прибув на місце у якості пасажира, за кермом була інша особа, також поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 причини зупинки, у зв`язку з вищевикладеним просив закрити провадження у справі, оскільки склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній.

Також в судовому засіданні 05 січня 2023 року судом ухвалено визнати обов`язковою явку в судове засідання ОСОБА_1 для надання особистих пояснень.

Однак у судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, заяв та клопотань не подав, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення судових повісток на зазначену у протоколі адресу.

Оскільки відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, враховуючи визначені ст. 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення строки розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Крім того суд звертає увагу на те, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неодноразово відкладалася за клопотаннями його захисника. Зокрема, захисник просив відкласти на іншу дату судове засідання призначене на 26.10.2022 з 14-00 год., судове засідання призначене на 06.02.2023 з 11-00 год., судове засідання призначене на 12.06.2023 з 11-30 год., судове засідання призначене на 28.06.2023 з 14-00 год.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, однак таке право не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення за клопотанням таких осіб не має перешкоджати розгляду справи чи затягувати такий розгляд з огляду на визначені ст. 277 КУпАП строки.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник повинні добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язані демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

З матеріалів вбачається, що судом неодноразово приймались заходи щодо забезпечення права ОСОБА_1 на захист і суд неодноразово відкладав розгляд провадження за клопотанням сторони захисту, отже судом були вжиті всі належні заходи для розгляду справи за участю правопорушника, надання ним пояснень та можливістю скористатися правовою допомогою захисника, у зв`язку з чим, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за необхідне закінчити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

ІІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння передбачена статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ІV. Оцінка суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 09.07.2022 серії ААД № 232283, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.07.2022;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09.07.2022;

- відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вимоги ст. ст. 256, 266, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду під час розгляду справи не надано.

Що стосується посилань захисника на те, що у поліцейських не було законної причини зупинки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього Закону відноситься, зокрема перевірка документів та зупинка транспортного засобу.

Також суд вважає безпідставними доводи захисника з приводу того, що він не керував транспортним засобом, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не заперечує факт керування транспортним засобом, крім того в письмових поясненнях від 09.07.2022 ОСОБА_1 вказав, що він «о 08-25 год. рухався з міста Миколаїв у місто Запоріжжя через місто Кривий Ріг, на блокпосту у ОСОБА_2 напрямку мене зупинили співробітники поліції для перевірки документів».

Таким чином ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом та обізнаність в причині зупинки.

Посилання захисника на те що, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а був лише пасажиром, суд вважає неспроможними, оскільки захисник не може пояснити яким чином ОСОБА_1 з`явився на трасі Н-11 та хто був за кермом, а лише припустив, що це могла бути інша особа. В подальшому стороною захисту суду не надано жодної інформації про те, хто саме був за кермом, за умови, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 09.07.2022 о 08-25 год.

Доводи захисника про те, що поліцейськими порушено порядок роз`яснення проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння, суд вважає безпідставними та до уваги не приймає виходячи з наступного.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису, протягом тривалого часу працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, проте він своєї згоди не надав, не проявляв прямої дії на виконання законної вимоги працівників поліції, тобто вчиняв пасивні дії, які виражали його намір такий огляд не проходити.

Вказана поведінка ОСОБА_1 свідчить про відсутність його наміру проходити огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння у медичному закладі, тому працівники поліції правомірно розцінили такі дії як відмову від проходження огляду.

Доводи захисника з приводу того, що всупереч вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, відеозапис працівниками поліції не вівся безперервно, суд оцінює критично, оскільки для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.

Дослідивши наданий відеозапис судом встановлено, що на ньому в достатній мірі та послідовно, хронологічно правильно зафіксовані всі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема обставини події, поведінку ОСОБА_1 на місці зупинки та його пасивну відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

При цьому, суд зазначає, що ОСОБА_1 та його захисник не спростували обставин, зафіксованих на відеозаписі, та не повідомили суду інших важливих для справи обставин, які залишись поза межами відеозйомки.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності наданого відеозапису чи його фальсифікації суду надано не було.

Суд вважає безпідставним доводи захисника про визнання недопустимим доказом відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського з підстав того, що на ній вказано час, який не відповідає часу, зазначеному у протоколі. Дану обставину суд вважає технічним збоєм в роботі технічного приладу, який жодним чином не впливає на його допустимість, оскільки події, які зафіксовані на даному відео, повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Аргументи захисника з приводу того, що підпис в протоколі про адміністративне правопорушення виконаний не ОСОБА_1 також не заслуговують на увагу, оскільки йому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 у протоколі не вказав.

Всі інші заперечення сторони захисту не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а лише спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

V. Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки -дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з одночасним позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

VІ. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 35, 130, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги. У разі подачі апеляційної скарги в електронній формі, апеляційна скарга подається у той самий строк безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.В. Цимбалістенко