Справа № 216/4103/22
провадження 3/216/75/23
ПОСТАНОВА

іменем України

08 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тітенка Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 04 жовтня 2023 року з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 395910 від 21 вересня 2022 року вбачається, що 21 вересня 2022 року о 20-08 год. в м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, по вул. Шкільна, біля буд. 32 було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом "KIA Cerato", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка яка не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та на місці зупинки за допомогою газоаналізатора драгер відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ІІ. Доводи осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

08 листопада 2022 року адвокат Неклеса М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав до суду заперечення на вказаний протокол, в яких просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилався на означені в запереченнях обставини, як на підставу для закриття провадження посилався в судовому засіданні.

Зокрема, в судовому засіданні 09 листопада 2022 року, захисник особи стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення адвокат Неклеса М.М. та особа щодо якої складено протокол ОСОБА_1 обставини викладені в протоколі заперечували, протокол вважали неналежним доказом, складеним з процесуальними порушеннями, в порушення ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» працівники поліції не поінформували водія про причини зупинки, працівники поліції не проводили огляд ОСОБА_1 для встановлення ознак сп`яніння, поліцейські здійснювали тиск на ОСОБА_1 , з метою отримати від останнього відмову від проходження огляду, у зв`язку з вищевикладеним просив закрити провадження у справі, оскільки склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній.

Окрім того, ОСОБА_1 пояснив, що 21.09.2022р. він алкогольні напої не вживав, колі він повертався на своєму автомобілі "KIA Cerato", державний номерний знак НОМЕР_1 з магазину, який розташований на відстані приблизно півтора кілометри, до дому, його зупинили працівники поліції, запитали чи є заборонені предмети, оглянули салон авто та багажник, після чого повідомили, що виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти відповідний огляд. При цьому поводились агресивно, здійснювали на нього тиск з метою отримання відмови від проходження огляду

Також в судовому засіданні 09 листопада 2022 року допитано у якості свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що 21.09.2022р. він перебував у гостях у ОСОБА_1 близько чотирьох годин, алкогольні напої не вживали, а спілкувались та пили чай, після чого вирішили поїхати до магазину, який розташований неподалік та коли поверталися до дому їх зупинила патрульна поліція. Поліцейські поводились агресивно та вимагали від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Окрім того, у вказаному судовому засіданні були досліджені письмові та відеодокази, після чого оголошено перерву до 14.12.2022р. для надання стороною захисту додаткових доказів.

07.12.2022 р. через підсистему «Електронний суд» надійло клопотання про долучення доказів, а саме документів, що характеризують особу ОСОБА_1 ( копії свідоцтв про народження дітей).

14.12.2022 р. судове засідання було відкладене на 11.01.2023 р. за письмовим клопотанням ОСОБА_1 у зв`язку з його відмовою від захисника Неклеса М.М. та необхідністю залучення нового захисника.

11.01.2023 р. захисник ОСОБА_1 адвокат Янковський В.А. вступив у справу та ознайомився з матеріалами.

11.01.2023 р. за клопотанням адвоката Янковського В.А. судове засідання було відкладено на 22.02.2023р. для надання часу для належної підготовки.

22.02.2023 р. ОСОБА_1 та його захисник Янковський В.А. в судове засідання не з`явились, оскільки у суду були відсутні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_1 судове засідання було відкладено на 06.04.2023р.

06.04.2023 р. учасники справи знов не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

16.05.2023 р. судове засідання відкладено на 14:30 год 08.06.2023 р. за клопотанням адвоката Янковського В.А.

Однак у судове засідання 08.06.2023 р. ОСОБА_1 та його захисник Янковський В.А. не з`явились, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань не подав, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення судових повісток на зазначену у протоколі адресу.

Оскільки відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, враховуючи визначені ст. 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення строки розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника

Крім того, суд звертає увагу на те, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неодноразово відкладалася у зв`язку з неявками останнього, а також за його та захисника клопотаннями. Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, однак таке право не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення за клопотанням таких осіб не має перешкоджати розгляду справи чи затягувати такий розгляд з огляду на визначені ст. 277 КУпАП строки.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник повинні добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язані демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

09.11.22 р. в судовому засіданні були заслухані пояснення ОСОБА_1 та заявленого свідка, досліджені письмові та відео докази, 07.12.22 до суду надійшли додаткові докази для надання яких було оголошено перерву, отже відсутні об`єктивні підстави для відкладення розгляду справи.

З матеріалів вбачається, що судом неодноразово вживались заходи щодо забезпечення права ОСОБА_1 на захист і суд неодноразово відкладав розгляд провадження за клопотанням сторони захисту, отже судом були вжиті всі належні заходи для розгляду справи за участю правопорушника, надання ним пояснень та можливістю скористатися правовою допомогою захисника, у зв`язку з чим, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за необхідне закінчити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисник Янковського В.А.

ІІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння передбачена статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ІV. Оцінка суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 21 вересня 2022 року серії ААД № 395910, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.09.2022;

- відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Суд критично ставиться до показань ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , оскільки вони спростовуються відеозаписами з нагрудних камер, з яких вбачається, що ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 перебували на місті зупинки з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, поведінка яка не відповідає обстановці. Окрім того, на передньому пасажирському місті перебував пакет з алкогольними напоями.

Так само, не підтверджуються відеозаписом аргументи сторони захисту щодо здійснення тиску з боку працівників поліції. Випадків агресивної поведінки на відеозапису не зафіксовано, а неодноразове перепитування щодо надання згоди на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння обумовлене тим, що через нечітке мовлення ОСОБА_1 не міг чітко сформулювати відповідь.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вимоги ст. ст. 256, 266, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду під час розгляду справи не надано.

Що стосується посилань захисника на те, що у поліцейських не було законної причини зупинки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього Закону відноситься, зокрема перевірка документів та зупинка транспортного засобу.

Доводи захисника про те, що поліцейськими не було проведено огляду на виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, суд вважає безпідставними та до уваги не приймає виходячи з наступного.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису, працівники поліції після спілкування з ОСОБА_1 виявили та повідомили останьому про наявність конкретних ознак алкогольного сп`яніння, які в подальшому були зазначені у протоколі, неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, проте він своєї згоди не надавав, а в подальшому прямо відмовився.

Дослідивши наданий відеозапис судом встановлено, що на ньому в достатній мірі та послідовно, хронологічно правильно зафіксовані всі обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема обставини події, поведінку ОСОБА_1 на місці зупинки та його відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

При цьому, суд зазначає, що ОСОБА_1 та його захисники не спростували обставин, зафіксованих на відеозаписі, та не повідомили суду інших важливих для справи обставин, які залишись поза межами відеозйомки.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності наданого відеозапису чи його фальсифікації суду надано не було.

Всі інші заперечення сторони захисту не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а лише спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

V. Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки -дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з одночасним позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

VІ. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 35, 130, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги. У разі подачі апеляційної скарги в електронній формі, апеляційна скарга подається у той самий строк безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.В. Цимбалістенко