Справа № 698/450/23
Провадження № 3/698/317/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 р. суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Лазаренко В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №1 Звенигородського районного відділу Головного Управління національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 14.06.2023 року о 10 годині 30 хвилин в смт. Катеринопіль, по вул. Черкаська, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 , не переконавшись в безпеці, відкрив ліві двері внаслідок чого пошкодив інший транспортний засіб марки SKODA Octavia державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого було завдано автомобілям механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 15.13 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєному адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що ним не порушувалися будь-які правила дорожнього руху, а ДТП сталося з вини ОСОБА_2 яким порушено правила дорожнього руху, заїхавши до його транспортного засобу з лівої сторони.

Розгляд адміністративної справи відбувається щодо оцінки правомірності дій водія ОСОБА_1 в дорожній ситуації, також останьому було роз`яснено право звернення з заявою до поліції з приводу скоєних на його думку неправомірних дій під час руху потерпілим ОСОБА_2 ..

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вислухавши особу відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, доходить до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст.ст. 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суддя оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 15.13. ПДР забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Вина ОСОБА_1 в суді підтверджена письмовими матеріалами справи, а саме: фактичними даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.06.2023 року серія ДПР18 № 493573, з якого вбачається, що внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 15.13 правил дорожнього руху відбулося ДТП із пошкодженням автомобілів, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 14.06.2023 року, власним письмовим поясненням ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 ..

З урахуванням досліджених доказів, заслухавши покази особи відносно якої розглядається справа, суддя вважає, що покази водія ОСОБА_1 , в частині того, що він не мав можливості уникнути ДТП та наявність вини в ДТП виключно водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки SKODA Octavia державний номерний знак НОМЕР_2 , був з лівої сторони від його автомобіля де правилами ПДР заборонено знаходитися є не спроможними з урахуванням дорожньої ситуації, відсутності доказів порушення правил ПДР потерпілим та розміщенням пошкоджених транспортних засобів.

Тому суддя такі покази розцінює критично, як бажання уникнути відповідальності за скоєне, з урахуванням зміни наданих пояснень ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Всебічно дослідивши обставини справи, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 280 КУпАП, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суддя прийшов до висновку про те, що вони дають можливість дійти поза розумним сумнівом обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя не встановив.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Призначаючи покарання ОСОБА_1 суддя керується насамперед вимогами ст. 23 КУпАП, згідно яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Також, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 хоча і притягується вперше до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, однак скоїв правопорушення, яке відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, що обумовлено неуважністю на АЗС та могло завдати непоправних наслідків, пошкодив інший транспортний засіб, з урахуванням його недостатнього знання ПДР України, про що свідчить порушення ним пункту 15.13 ПДР України, похилого віку, скарг на стан здоров`я висловлених в судовому засіданні та відсутність усвідомлення скоєного, тому суддя вважає за доцільне призначити йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції статті, яку вважає необхідною і достатньою мірою з урахуванням обставин вчинення правопорушення, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП України, з правопорушника також підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 124, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в дохід держави в сумі 536,80 грн. (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Дана постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Катеринопільський районний суд Черкаської області.

Суддя В.В.Лазаренко