ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/408/23 Головуючий в 1 інст. Ісаков Д.О.
Провадження № 33/807/378/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої барменом у магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. з конфіскацією предметів торгівлі, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя місцевого суду встановив, що 15.01.2023 приблизно о 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 , знаходячись в приміщенні магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала продаж алкогольних напоїв, а саме: 1 пляшки об`ємом 1 літр, порушивши ст. 11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що не визнає свою провину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, оскільки реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку не здійснювала та не здійснює. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів щодо відсутності марок акцизного податку України, не перевірено факт, чи є ОСОБА_1 суб`єктом підприємницької діяльності. Крім того, відсутні докази на підтвердження самого факту продажу таких алкогольних напоїв.

Вважає, що відеозапис та фотографії, які долучені співробітниками поліції до матеріалів справи, не є допустимими доказами, оскільки вони не містять посилання на технічний засіб та особу, якими було здійснено відеозйомку та фотографування.

Просить суд постанову скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення нею інкримінованого їй адміністративного правопорушення, з чим погоджується й апеляційна інстанція, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, а саме: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 448677 від 15.01.2023 р.; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 щодо придбання горілки, об`ємом 1 літр, в пластиковій пляшці без марок акцизного податку в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; відеозаписом події.

Слід зауважити, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності є достатніми для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні нею правил торгівлі алкогольними напоями, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Так, згідно протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 , 15.01.2023 приблизно о 09 год. 30 хв. остання, знаходячись в приміщенні магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала продаж алкогольних напоїв, а саме: 1 пляшки об`ємом 1 літр, порушивши ст. 11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Зі змістом зазначеного протоколу ОСОБА_1 ознайомлена під особистий підпис, жодних зауважень чи заперечень не висловила, надати пояснення відмовилася.

Відеозаписом події, долученого до справи, зафіксовано надання свідком ОСОБА_2 пояснень про придбання ним пластикової пляшки, об`ємом 1 літр, в магазині «Білий лебідь»15.01.2023 року о 9.20 год. На питання поліцейського щодо вмісту пляшки свідок відповідає, що то алкоголь. При цьому, зафіксовано відсутність на пляшці марок акцизного податку.

Згідно відомостей відеозапису, під час візиту до вказаного магазину поліцейськими за прилавком виявлена ОСОБА_1 , яка, згідно договору, є барменом цього закладу.

Вказані обставини відповідають фотоматеріалу, наявному у справі.

Проведеним оглядом підсобного приміщення магазину зі згоди ОСОБА_1 встановлено наявність ящиків з пляшками без марок акцизного податку. На питання поліцейських щодо встановленого, ОСОБА_1 пояснила, що то для зручності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечувала провину у вчиненні інкримінованого правопорушення, при цьому підтвердила наявність в магазині пляшок алкоголю без марок акцизного податку.

Однак, пояснення ОСОБА_1 апеляційний суд сприймає критично, оскільки вони спростовуються долученими до протоколу доказами, зокрема відеозаписом події, яким зафіксовані обставини справи.

Доводи апелянта щодо відсутності доказів оформлення ОСОБА_1 як суб`єкта підприємницької діяльності, суд, з огляду на інкриміновані обставини саме за ст. 156 КУпАП як порушення правил торгівлі алкогольними напоями, вважає безпідставними.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, 23 грудня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АНТЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» в особі директора ОСОБА_3 укладено договір цивільно-правового характеру про виконання разової роботи, згідно якого ОСОБА_1 , з-поміж іншого, взяла на себе зобов`язання продати прийнятий товар, оглянути та прийняти товар від постачальника, що підтверджує роздрібну реалізацію товару, зокрема алкогольних напоїв, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » особою, стосовно якої складено даний протокол про адміністративне правопорушення, та не оспорюється самою ОСОБА_1 .

Відповідно ксерокопії ліцензії, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення, за ТОВ «АНТЕЙ ЗАПОРОІЖЖЯ» зареєстроване право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_3 , магазин-кафе.

Диспозиція частини першою статті 156 КУпАП встановлює відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері торгівлі пивом, алкогольними та слабоалкогольними напоями, а також суспільні відносини у сфері захисту прав споживачів та охорони здоров`я населення.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в роздрібній торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Суб`єктом даного адміністративного проступку є працівник торгівлі, громадського харчування та сфери послуг.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Суд першої інстанції, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , як працівник торгівлі, яка безпосередньо реалізувала алкогольну продукцію без марок акцизного податку є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

З такими міркуваннями суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, а сукупність відображеної на відео інформації переконує у доведеності провини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення при зазначених у протоколі обставинах.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального права при накладенні адміністративного стягнення, а саме не застосовано конфіскацію виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Як слідує з аналізу положень статей 24 та 29 КУпАП, а також санкції ч. 1 ст. 156 цього Кодексу, конфіскація алкогольних напоїв, які стали знаряддям вчинення правопорушення та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення - є додатковим адміністративним стягненням, яке полягає у примусовій безоплатній їх передачі у власність держави за рішенням суду.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, в ході огляду магазину було вилучено предмети торгівлі, а саме: горілка «Пшенична» у кількості 57 пляшок, об`ємом 0,5 л., яка за оскаржуваним рішенням суду підлягає конфіскації.

Разом з тим, в матеріалах справи не міститься відомостей щодо вилучення виручки, одержаної від продажу вказаних предметів торгівлі, у зв`язку з чим суд першої інстанції не застосував її конфіскацію.

Вказана обставин ніяк не впливає на висновки суду щодо доведеності провини ОСОБА_1 за інкримінованих обставин.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2023 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник

Дата документу Справа № 334/408/23