Провадження № 3/127/4864/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №492404 від 14.06.2023 р. 14.06.2023 р. о 22 год. 20 хв. в м. Вінниці, по вул. Архітектора Артинова, 49, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав законну вимогу поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме припинити протиправні дії (виражався нецензурною лайкою та спроба спровокувати бійку).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав та суду пояснив те, що прийшов у ресторан «Марані» поїсти. За їжею випив сухого вина і задрімав за столом. Працівники ресторану розбудили його і в грубій формі вимагали залишити літній майданчик, а потім викликали поліцію.

Захисник Матвєєва О.В. звернувся до суду з усним клопотанням про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі за п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП.

В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразових повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків. Також адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора полягає у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції або в непокорі, вираженій у зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням, тощо.

Злісна непокора це пасивна поведінка, тоді як опір це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих.

За змістом статей 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити, зокрема, викладення суті правопорушення.

Складений 14.06.2023 року відносно ОСОБА_1 протокол не відповідає таким вимогам.

В протоколі не зазначено об`єктивну сторону правопорушення.

Так, за змістом протоколу «14.06.2023 р. о 22 год. 20 хв. в м. Вінниці, по вул. Архітектора Артинова, 49, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав законну вимогу поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме припинити протиправні дії (виражався нецензурною лайкою та спроба спровокувати бійку)».

В протоколі не зазначено, де відбулася злісна непокора, а лише по вул. Архітектора Артинова, 49. Чи подія відбувалась на вулиці, чи біля будинку №46, чи всередині будинку, чи на літньому майданчику, адже це ресторан з відкритою терасою.

В протоколі записано «не виконав законну вимогу поліцейського при виконанні ним службових обов`язків». Але які саме вимоги були висунуті поліцейським до ОСОБА_1 припинити певні протиправні дії так і не зазначено.

Не вказано прізвище працівника поліції, вимогу якого ОСОБА_1 нібито не виконав. Не вказано про те, що вимога працівника була наполегливою та неодноразово повтореною. Не зазначення конкретного працівника поліції, щодо якого такі дії нібито були вчинені призводить до ігнорування прав особи, яка притягається до відповідальності, оскільки позбавляє її права бути поінформованою про характер та причини притягнення до адміністративної відповідальності, не дає змоги підготуватися до свого захисту, враховуючи некоректно викладену суть правопорушення без ідентифікації ключових деталей вчинення ймовірного діяння, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Необхідність з`ясування суті розпорядження конкретного працівника поліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема, з Постанови Верховного Суду України від 03.03.2014 року у справі № 5-49к13, прийнятої внаслідок ухвалення рішення Європейського суду з прав людини в справі «Вєренцов проти України» від 11.04.2013 року .

У цьому випадку протокол вказаним вимогам не відповідає, оскільки з нього неможливо встановити, який саме поліцейський висунув вимогу, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити той факт, чи вимога є законною.

В протоколі зазначено «припинити протиправні дії (виражався нецензурною лайкою та спроби спровокувати бійку)». Але в чию сторону : громадян, працівників ресторану чи поліцейських ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою та з ким намагався спровокувати бійку відомості в протоколі відсутні.

Також в протоколі відсутні відомості про потерпілих.

В матеріалах справи є протокол затримання ОСОБА_1 і доставления його в поліцію. Проте ОСОБА_1 був затриманий для припинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.178 КУпАП, а не за ст.185 КУпАП, що не доводить вчинення ним злісної непокори законним вимогам працівника поліції, для припинення якої виникла потреба його затримати і доставити у відділення поліції. Його затримання було, зокрема, і для складання адміністративних матеріалів.

Згідно із ст. 259 КУпАП з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення. якщо складання протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію. Доставления порушника має бути проведено в можливо короткий строк.

Затримання допускається з метою припинення адміністративного правопорушення, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складання протоколу у разі неможливості складання його на місці вчинення правопорушення, коли його складання є обов`язковим.

Якщо йде мова про припинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП (поява в нетверезому стані в громадському місті образа людської гідності та моралі), то чи є в такому випадку припинення правопорушення, адже не можна стверджувати, що з приміщення відділення поліції ОСОБА_1 вийшов тверезим.

Тому затримання ОСОБА_1 , на переконання суду, не відповідає принципу законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Рішення суду або суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до роз' яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд, тобто кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Оцінюючи надані в справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному дослідженні, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про недоведеність факту злісної непокори ОСОБА_1 законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 185, п. 1 ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя