Справа № 344/7638/23
Провадження № 3/344/3214/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 керував транспортом у стані алкогольного сп`яніння.

Вказане адміністративне правопорушення вчинене за наступних обставин.

Так, 23 квітня 2023 року о 01 годині 29 хвилини по вулиці Незалежності, 47 у місті Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Lexus ES 300Н, державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП ПНЦ ІФ ОР у лікаря нарколога за адресою: вул. Млинарська, 21 у місті Івано-Франківськ. Згідно висновку лікаря нарколога №283 від 23.04.2023 року водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Гуцуляка О.І. судом отримано клопотання про витребування доказів, зокрема просить суд витребувати у КНП ПНЦ ІФ ОР акт медичного огляду на підставі якого складений висновок лікаря нарколога від 23.04.2023 року, витребувати у КНП ПНЦ ІФ інформацію щодо проходження тематичного удосконалення лікарем ОСОБА_2 , витребувати у КНП ПНЦ ІФ інформацію про наявність лабораторії із правом проведення досліджень біологічних середовищ осіб для встановлення стану наркотичного сп`яніння, а також інформацію щодо наявності у КНП ПНЦ ІФ відповідної ліцензії, дозволу проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини у освідуваної особи.

Суд, розглянувши дане клопотання приходить до наступних висновків.

Як зазначено у п. 5 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Захисник у своєму клопотанні просить суд витребувати з медичної установи, якою було проведено дослідження біологічного матеріалу ОСОБА_1 зазначені вище документи, однак суд зазначає, що відповідні документи та відомості з приводу проведення огляду на стан сп`яніння можуть бути витребувані судом у разі наявності сумнівів щодо дійсності наданого висновку медичного огляду на стан сп`яніння або підстав вважати, що відповідну процедуру було проведено з порушенням встановленого порядку. У даному випадку судом не встановлено підстав та необхідності витребування вказаних документів, з огляду на те, що у висновку №283 від 23.04.2023 року чітко зазначено про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, при цьому у відповідній графі міститься підпис останнього. Більше того, матеріали справи не містять будь яких відомостей, з приводу виникнення у захисника перешкод в самостійному отриманні зазначених у клопотанні документів та долученні їх до матеріалів справи. За вказаних обставин, суд вважає, що заявлене клопотання захисника є не обґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Щодо заявленого захисником клопотання про залучення для участі у даній справі прокурора, то приходить до переконання про відмову у його задоволенні, оскільки наявні матеріали справи містять достатню кількість відомостей та документів для ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення без участі прокурора. Більше того, чинним КУпАП передбачено, що участь прокурора є обов`язковою при розгляді судом справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією. При розгляді інших справ така обов`язкова участь прокурора не вимагається. Відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та не передбачає такого виду стягнення, що був би пов`язаний з обмеженням особистої свободи громадян, а тому здійснення нагляду прокурором за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення в означеній категорії справ виключається. Також не передбачено обов`язкової участі прокурора при розгляді справ за ч.1 ст.130 КУпАП і положеннями ст.250 КУпАП, яка розкриває повноваження прокурора при здійсненні ним нагляду, а тому такі повноваження кореспондують із положеннями ч.5 ст.7 КУпАП щодо здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Також захисником також на адресу суду направлено клопотання про розгляд заявлених ним клопотання без його участі та без участі ОСОБА_1 . Клопотань з приводу перенесення розгляду справи на іншу дату та час на адресу суду не надходило.

Суд звертає увагу, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом неодноразово і було зроблено.

За вказаних обставин, суд враховуючи принцип передбачений ст. 28 КПК України, щодо розумності строків та відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалах.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст.252 КУпАП.

Так, в протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою. Матеріали провадження також не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена:

- даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 140023 від 23.04.2023 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.04.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 направлено пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я;

- долученим до матеріалів справи безперервним відеозаписом, який переглянуто під час розгляду справи, у якому підтверджуються обставини, що викладені у протоколі про дане адміністративне правопорушення, а саме на відеофайлі Clip-1 відображено процедуру проведення огляду водію ОСОБА_1 у медичному закладі лікарем нарокологом, результат якого позитивний. Вказане відео також підтверджує законність та послідовність дій працівників поліції на місці складання протоколу;

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Суд, принагідно зазначає, що відповідно до загальної теорії права допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи, які можуть істотно порушити права і свободи людини.

Для вирішення питання, чи може порушення певних процесуальних моментів стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, але й встановити його вплив на процес, характер отримання доказів та співвіднести такі обставини з правами і свободами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Отже, необхідно встановити прямий причинний зв`язок між порушенням прав людини і отриманими доказами, внаслідок певних порушень. За наслідком розгляду даної адміністративної справи таких підстав судом не встановлено.

Таким чином дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 33, 35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

А тому враховуючи вищенаведене, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, з метою виконання вимог ст.1 КУпАП суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до статті 40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень, 80 копійок.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя В.В. Тринчук