Справа № 456/2465/23
Провадження № 3/456/1639/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

27 липня 2023 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, яка значиться потерпілою від адміністративного правопорушення, - ОСОБА_1 ,розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя м. Львова, проживаючого по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, працюючого експедитором у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ДАЛІС АУТОМОТІВ ГРУП», встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 475992, складеного 04.05.2023 року інспектором ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Антішем С.М. відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, останньому ставиться в провину те, що він 04.05.2023 року о 09:25 год., керуючи на розі вулиць Д. Нечая та М. Заньковецької у м. Стрий Львівської області належним ТОВ «ДАЛІС АУТОМОТІВ ГРУП» транспортним засобом марки RENAULT моделі MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зміг зреагувати на її зміну, не надав дорогу транспортному засобу марки ВАЗ моделі 21140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що наближався праворуч, внаслідок чого відбулось зіткнення, а обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 , будучи двічі належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення шляхом скерування рекомендованою кореспонденцією судових повісток на адресу його місця проживання, вказану ним-же під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, у судові засідання жодного разу не з`явився, про причини своєї неявки суддю не повідомляв. Крім того, інформація про розгляд справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП кожного разу розміщувалася на офіційному вебпорталі «Судова влада України» Стрийського міськрайонного суду Львівської області у розділі «інформація для громадян з найменуванням ГРОМАДЯНАМ (https://stm.lv.court.gov.ua).

В силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, присутність особи, який притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України вважав за доцільне розглядати дану справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_2 .. Суддя переконаний, що призначати судовий розгляд цієї справи втретє при наведених вище обставинах буде недоцільним, так як здійснення такого розгляду без участі особи, присутність якого не визначена законом як обов`язкова, не суперечитиме завданню провадження у даній справі про адміністративне правопорушення, а всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати усі обставини цієї справи можливо й за відсутності зазначеної особи.

При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ОСОБА_1 , яка значиться потерпілою від адміністративного правопорушення, будучи двічі належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, з`явився в останнє з призначених судових засідань, після роз`яснення їй положень ст. 269 КУпАП підтвердила, що 04.05.2023 року о 09:25 год. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки RENAULT моделі MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрим керував ОСОБА_2 , та транспортного засобу марки ВАЗ моделі 21140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрим керувала вона, й зазначила, що очевидно в той день була неуважна, оскільки в неї тоді був важкий період в житті, й цілком можливо, що вона не зовсім передбачила рух керованого нею автомобіля, а тому порушила Правила дорожнього руху, однак, на місці дорожньо-транспортної пригоди, коли туди працівники поліції, останні вказували, що можливо й водій ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху, а вона з цього приводу й не заперечувала, проте розуміла, що навіть у відсутність відповідних дорожніх знаків, фактично здійснювала виїзд з другорядної дороги на головну.

Суддя, заслухавши особу, яка значиться потерпілою від адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, встановлює стаття 124 КУпАП.

Зі змісту ст. 124 КУпАП слідує, що об`єктивною стороною цього правопорушення є саме порушення Правил дорожнього руху. Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на Правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти Правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та в чому полягали такі порушення.

Натомість, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 475992, складеному 04.05.2023 року інспектором ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Антішем С.М. відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, відсутні посилання на пункти Правил дорожнього руху, порушення котрих ОСОБА_2 призвели до дорожньо-транспортної пригоди та, як наслідок, спричинили пошкодження обох транспортних засобів.

В той же час, як вбачається з копії постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківської В.Л., винесеної 31.05.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 456/2442/23 та номером провадження 3/456/1310/2023, котра 12.06.2023 року набрала законної сили, саме ОСОБА_1 у наведеній дорожній обстановці порушила Правила дорожнього руху, а саме підпункт «б» пункту 2.3. та пункт 10.1., котрі є у причинному зв`язку із наслідками у вигляді пошкодження обох транспортних засобів від зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Отож, зібрані матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм транспортного засобу марки RENAULT моделі MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у вказаній дорожній обстановці, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зміг зреагувати на її зміну, та не надав дорогу транспортному засобу марки ВАЗ моделі 21140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрим керувала ОСОБА_1 , та котрий виїжджав на дорогу, маючи перешкоду.

Відтак суддя, при встановлених усіх обставинах під час судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Стрийського міськрайонного суду Львівської області адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують в його діях складу наведеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема порушення правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення для додаткового оформлення, так як можливість внесення до викладеного у ньому змісту виправлень, змін чи дописувань, зокрема й у фабулу правопорушення, чинним КУпАП не передбачено, а профільним підзаконними нормативними актами вчиняти відповідні дії після складення протоколу про адміністративне правопорушення та вручення його примірника особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прямо заборонено.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору у межах розгляду даної справи.

Керуючись статями 8-9, 40-1, 124, 221, 245, 247, 251-252, 268-269, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, яка значиться потерпілою від адміністративного правопорушення, на її відповідне прохання про це.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН