ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2628/22 Номер провадження 33/814/1148/23Головуючий у 1-й інстанції Овчаренко О.Л. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 березня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 17.09.2022 о 20:00 год. в м. Лубни по вул. Вишневецьких - дачний кооператив «Лічмаш», водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування». Висновок №292 від 17.09.2022. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема вказує про неналежність як доказів протоколу про адміністративне правопорушення та висновку щодо результатів медичного огляду, оскільки в них зазначений різний номер висновку.

Зазначає про відсутність в протоколі інформації щодо затримання керованого ним автомобіля.

Вважає, що було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки направлення складено з порушенням, не було ознайомлено медпрацівника з документами, що посвідчують його особу, посилається на відсутність підпису у висновку.

Також звертає увагу на відсутність зазначення в адміністративному протоколі назви технічного засобу бодікамери працівника поліції, на яку здійснювався відеозапис, що виключає використання останнього в якості належного доказу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про можливість розгляду справи у відсутність притягнутого до відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кривченка В.І., які будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи повторно не з`явилися в судове засідання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що після призначення розгляду справи на 19.04.2023, розгляд останньої в подальшому відкладався ще 3 рази:

на 10.05.2023, яке було призначено в режимі відеоконференції, а потім також відкладено за заявою захисника, в звязку з перебуванням правопорушника у відрядженні,

на 26.05.2023 також в режимі відеоконференції, відкладено в зв`язку з перебування судді на лікарняному,

на 21.07.2023, при цьому 19.07.2023 від захисника Кривченка В.І. надійшло чергове клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням його на лікарняному, а ОСОБА_1 у відрядженні.

Також апеляційний суд звертає увагу, що справа перебувала на розгляді в місцевому суді 6 місяців та понад 3 місяці в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року №194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Враховуючи, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, з метою забезпечення своєчасного розгляду справи, апеляційний суд визнає можливим відповідно до ст. 268 КУпАП проведення вже вчетверте призначеного судового розгляду у відсутність правопорушника та його захисника на підставі документів, наявних в матеріалах справи.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №346054 від 17.09.2022 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

висновок КП «ЛЛІЛ» Лубенської міської ради щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння,

пояснення свідка ОСОБА_2 та правопорушника ОСОБА_1 ,

записи з бодікамери працівника поліції.

Окрім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції було допитано медичного працівника ОСОБА_3 , який проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння та за клопотаннямзахисника були витребувані та долучені до матеріалів справи копія направлення на огляд водія, копія акту №292 медичного огляду, копія висновку №292 щодо результатів медичного огляду, копія журналу реєстрації медичного обстеження, свідоцтво про повірку та інші документи.

Зазначені докази були досліджені судом першої інстанції у визначеному законом порядку та обґрунтовано взяті місцевим судом до уваги як належні, оскільки стосуються фактичних обставин вчиненого правопорушення і кими спростовується твердження притягнутого щодо недотримання процедури проведення огляду на стан сп`яніння.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з бодікамери вбачається, що екіпаж патрульної поліції прибув на виклик у зв`язку зі скоєною дорожньо - транспортною пригодою, учасником якої був ОСОБА_1 .

Під час спілкування з водієм транспортного засобу BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим він був доставлений до лікарняного закладу для проходження огляду.

Також, як з відеозапису, так і особистих пояснень в протоколі та на окремому аркуші ОСОБА_1 підтверджується факт вживання ним алкогольних напоїв та керування в стані алкогольного сп`яніння.

Під час обстеження ОСОБА_1 в медичному закладі за допомогою алкотестера Драгер результат виявився позитивним 2,31% проміле та повторний через 20 хв. - 2,47% проміле.

Вказаний результат в поєднанні з проведеним лікарем медичним оглядом став підставою для складання акту та висновку про перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, на підставі чого працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази в своїй сукупності доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що не було спростовано під час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та фактично дублюють доводи викладені в клопотанні захисника про закриття адміністративного провадження, яким місцевий суд дав належну оцінку.

Так, доводи апелянта щодо зазначення в протоколі іншого номеру висновку щодо результатів медичного огляду, а саме «282» замість «292» є формальним посиланням, яке само по собі не свідчить про недоведеність скоєного правопорушення та не дає жодних правових підстав для відхилення як доказу вищевказаного медичного висновку.

При цьому місцевий судом вірно констатовано, що в даному випадку має місце описка в одній цифрі, яка не впливає на результати огляду водія.

Посилання на неналежність як доказу відеозапису, з огляду на не зазначення в протоколі назви технічного засобу бодікамери, не беруться судом до уваги, оскільки це не передбачено нормами як КУпАП, так і положеннями відповідних інструкцій.

Зазначення назви технічного засобу є лише обов`язковим при скоєнні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, а не при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП.

Також не є обов`язковим зазначення в протоколі щодо затримання керованого автомобіля, зважаючи на відсутність вказівки на це в у відповідних нормах права чи інструкціях.

Між тим затримання автомобіля можливо, зважаючи на скоєне також ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння ДТП, що відповідно відображається в іншій справі про притягнення водія до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Зібрані працівниками поліції докази щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відповідають критерію «поза розумним сумнівом», зібрані з дотриманням норм КУпАП та місять інформацію про фактичні обставини по справі.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна