ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1547/23 Справа № 202/8730/23 Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Гур`єва В.М. на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.,

за участю:

в режимі відеоконференції:

захисника Гур`єва В.М.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2023 року водій ОСОБА_1 24 квітня 2023 року о 21.59 год. в м.Краматорську по вул.Старогородській біля буд.88 керував транспортним засобом ВАЗ210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до відеозапису підставою для зупинки ОСОБА_1 було те, що останній їхав непристебнутим, разом з тим незрозуміло як це змогли побачити працівники поліції в темний час дня, їдучи позаду. Вказує, що зазначені працівники поліції ознаки сп`яніння, які вони виявили у ОСОБА_1 , не підтверджуються матеріалами справи. Зазначає, що ОСОБА_1 погодився на огляд у закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції вмовили його відмовитись. Вказує, що працівниками поліції не було складено акт огляду на стан сп`яніння та направлення водія на огляд на стан сп`яніння. Звертає увагу, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені КУпАП та Конституцією.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, рапортом поліцейського, відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки такого сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено працівниками поліції, не заслуговують на увагу, оскільки як слідує з відеозапису з бодікамери поліцейського безпосередньою підставою для зупинки транспортного засобу було перевірка документів та встановлення особи, оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час дії комендантської години, а вже в подальшому працівниками поліції було виявлено порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, а саме керування транспортним засобом без пристебнутого паску безпеки.

Що стосується тверджень захисника в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції вмовили ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, то слід зазначити, що вказані обставини не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду. Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису з бодікамери поліцейського слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу та погодився на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, однак в подальшому після роз`яснення йому працівниками поліції порядку та наслідків проходження огляду останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я. При цьому, як слідує з матеріалів справи дії працівників поліції відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 254 - 256 КУпАП, та приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Не заслуговують на увагу і посилання захисника на те, що працівниками поліції не було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не встановлено обов`язку працівників поліції складати відповідний акт у випадку відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також, всупереч доводам захисника в апеляційній скарзі факт роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених КУпАП підтверджується підписом останнього у відповідній графі протоколі про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 254 - 256 КУпАП, та приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію».

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Гур`єва В.М. залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот