20.07.2023 227/1382/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Добропілля
Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченко А.М. розглянувши справу по адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 022241 від 04.06.2023 року, в якому вказано, що 04.06.2023 року о 20:20 поблизу с. Ганнівка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений в закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога та підтверджується медичним висновком медичного закладу № 339.
В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, пояснив суду, що 04.06.2023 в с. Ганнівка за кермом автомобілю Volkswagen перебував його приятель ОСОБА_2 , коли вони вирішили зупинитись спитати дизпалива для автомобілю. Вийшовши з автомобілю, вони звернулися до поліцейських, які перебували поряд, на що поліцейські повідомили, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пояснив суду, що у той день він дійсно вживав алкоголь, але транспортним засобом він не керував, а попросив свого приятеля ОСОБА_2 , який і перебував у той день за кермом.
Опитаний в судовому засіданні за клопотанням захисника Ільчука Д.Ю. у якості свідка ОСОБА_2 надав суду аналогічні пояснення, що й і ОСОБА_1 .
Судом досліджено доданий до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зображений ОСОБА_1 , який стоїть на ділянці місцевості та пояснює працівникам поліції, шо він не керував транспортним засобом, та що транспортним засобом керувала інша особа.
У якості доказів до протоколу також надано та судом досліджено:
- рапорт поліцейського СРПП Сухіна Ю.М. про виявлення ним водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, про що було повідомлено на 102;
- рапорт поліцейського СРПП Павлюха А.А., який повідомив, що здійснив виїзд на місце події за повідомленням про виявлення працівниками поліції водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. До рапорту також додано копію постанови поліцейського Павлюха А.А. серії ЕАС № 7111749 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП за фактом керування ОСОБА_1 транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія.
Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
З цієї підстави суд вважає наданий поліцейським рапорт поліцейського Сухіна Ю.М. такими, що сам по собі не може бути визнаний у якості достатнього та допустимого джерела доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.
При цьому, п. 5 Розділу ІІ Інструкції від 18.12.2018 № 1026 передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Разом із тим, на підтвердження обставин, які викладені у протоколі, матеріали справи не містять відеозапису з нагрудної камери поліцейського Сухіна Ю.М. про фіксацію ним факту перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, та не надано доказів, що така фіксація взагалі здійснювалася.
З наведеного слідує, що поліцейським, на якого законом покладено обов`язок збирання доказів, не надав жодного належного та достатнього доказу події керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що свідчить про недоведеність наявності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Висновок № 339 щодо результатів огляду ОСОБА_1 , яким встановлено стан алкогольного сп`яніння, не є доказом винуватості у разі відсутності доказів події керування транспортним засобом.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Суд зазначає, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює такий склад адміністративного правопорушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 022241 від 04.06.2023 року зазначено, що водій керував транспортним засобом з «ознаками алкогольного сп`яніння», а не «в стані алкогольного сп`яніння», як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП та в п. 2. 9а ПДР (обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів).
Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується громадянину ОСОБА_3 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.9а ПДР. З наведених обставин суд вважає такий доказ неналежним.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи, що обвинувачення у цій справі грутнується на припущеннях, суду не надано жодного достатнього та належного доказу винуватості ОСОБА_3 , провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений 20.07.2023 року.

Суддя Левченко А.М.