КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/4457/2023 Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Музики А.І.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 24 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, тимчасово не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 7 червня 2023 року о 22.10 год. у м. Києві по вул. Кропивницького, 6, керуючи автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, безпечної дистанції та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Пежо 301» державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. При цьому у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.п. 13.1, 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Печерського районного суду м. Києві від 24 серпня 2023 року скасувати і закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на положення ст.ст. 245, 251, 266 КУпАП, Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Не оспорюючи фактичні обставини справи щодо порушення ним п. 13.1 Правил дорожнього руху, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 заперечує порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху і, як наслідок, безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що при складанні протоколу за ст. 124 КУпАП з ним перебував товариш, який був у стані алкогольного сп`яніння, а тому у працівників поліції, напевно, виникли припущення, що і він також міг вживати алкоголь. Працівниками поліції було запропоновано пройти тест на місці, на що він погодився, що зафіксовано на відео з нагрудної камери поліцейського (час 22.15). На пропозицію працівників поліції пройти тест у медичному закладі він також надав згоду, зазначаючи, що жодного разу не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану сп`яніння, що підтверджується відеоматеріалом. Після того, як він почав сідати у службовий автомобіль для того, щоб їхати до лікаря-нарколога, його товариш почав розмову з працівниками поліції, і вони переключили свою увагу на нього і до лікаря-нарколога не поїхали. Отже, як зазначає апелянт, він виконав вимогу працівника поліції, передбачену п. 2.5 Правил дорожнього руху, проте працівниками поліції безпідставно складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при тому, що останні не поінформували його, що він може у означеному протоколі викласти свої пояснення. З огляду на те, що працівники поліції закінчили оформлення протоколів о 23.05 год., у нього не вистачило часу скористатися правовою можливістю самостійно пройти огляд у медичному закладі.

На переконання апелянта, всі ці обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, у тому числі і те, що він фактично надав згоду на проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, проте, працівник поліції не виконав свої професійні обов`язки, безпідставно посилаючись на відмову пройти огляд для визначення стану сп`яніння.

До початку апеляційного розгляду від ОСОБА_1 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких останній просить постанову місцевого суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях означеного складу адміністративного правопорушення. Також, долучені пояснення ОСОБА_1 щодо фактичних обставин справи та клопотання про виклик у судове засідання працівників поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Музики А.І. на підтримку доводів апеляційної скарги, інспектора взводу № 1 роти 3 № батальйону № 2 полку № 1 УПП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та відеозапис подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти такого висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Пунктом 13.1 ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського у разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до наведених нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі, коли водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, така особа направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та правильно застосував норми матеріального права.

Так, за змістом оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який вину у вчиненні ДТП визнав, проте не визнав свою винуватість у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто у відмові від проходження огляду на сп`яніння, дослідивши наявні у справі письмові докази та відеозапис з бодікамери, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції погоджується частково з огляду на наступне.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї не оспорював того, що у встановлені судом дату, час та місце він, керуючи автомобілем «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, безпечної дистанції та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Пежо 301», державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, тобто, порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнення його за цим законом до адміністративної відповідальності за порушення ним п. 13.1 означених Правил ОСОБА_1 не оскаржує та погоджується з рішення суду у цій частині, викладеному у постанові.

Що стосується складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення його за цим законом до адміністративної відповідальності, то, як зазначає апелянт, у суду не було законних підстав для винесення такого рішення, оскільки матеріали провадження не містять докази його винуватості у вчиненні даного правопорушення.

Так, у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , також не заперечуючи доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення ним п. 13.1 Правил дорожнього руху, пояснив, що 7 червня 2023 року близько 22 год. на прохання свого товариша відвіз його додому. Будучи неуважним, не врахувавши дорожньої обстановки та безпечної дистанції, заднім рухом свого автомобіля скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Пежо 301» державний номерний знак НОМЕР_3 . Після настання ДТП до нього підішли працівники поліції. Його товариш, який був у нетверезому стані, пояснив, що сталася ДТП. Працівники поліції зафіксували зіткнення транспортних засобів. У ході спілкування з ними у працівників поліції виникли підозри щодо його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Оскільки товариш був у нетверезому стані, постійно втручався в їх розмову, працівники поліції постійно переключали свою увагу на товариша. Він ( ОСОБА_4 ) стояв осторонь, був розгублений, оскільки така ситуація трапилась з ним вперше. На вимогу працівника поліції погодився пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», проте його товариш весь час щось казав про залучення понятих. Вирішення ситуації переклав на товариша, оскільки був необізнаний з процедурою проходження огляду на стан сп`яніння. Згодом погодився проїхати до медичного закладу до лікаря-нарколога. Коли сідав в автомобіль, щоб прямувати до лікаря-нарколога, його товариш знову переключив увагу працівник поліції на себе, і в кінцевому результаті його так і не відвезли до медичного закладу, проте склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння ні на місці ДТП, ні у закладі охорони здоров`я. У працівника поліції були якісь свої особисті плани, працівник поліції комусь телефонував, щоб його інший патрульний екіпаж відвіз до лікарні, проте його не відвезли. Працівники поліції не роз`яснювали, що він не має право самостійно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Зазначив, що на відеозапису зафіксовано, що 2-4 рази надав свою згоду на проходження огляду.

Захисник Музика А.І. підтримав позицію ОСОБА_1 , зазначивши, що останній спочатку дійсно відмовлявся від проходження огляду, проте згодом погодився на проходження огляду у медичному закладі, сідав до службового автомобіля, проте, так і не був доставлений працівниками поліції до лікаря-нарколога.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги щодо обставин досліджуваних подій, повного та всебічного розгляду вказаного провадження, на задоволення клопотання ОСОБА_1 в режимі ВКЗ опитаний інспектор взводу № 1 роти 3 № батальйону № 2 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП - старший лейтенант поліції ОСОБА_2, який пояснив, що на місце дорожньо-транспортної пригоди приїхали за викликом, отриманим від працівників Печерського РУ ГУ, якими при обстеженні прилеглих територій була зафіксована дана подія, а також те, що водій та пасажир автомобіля знаходяться у стані алкогольного сп`яніння. Коли підійшли до транспортного засобу, біля якого знаходився водій та його товариш, представились і в ході спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водій казав, що тільки його товариш вживав алкоголь, а він не вживав. Запропонували водію, яким виявився ОСОБА_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Товариш ОСОБА_1 казав, що такий огляд має проводитися виключно у присутності двох свідків, що було підтримано і самим ОСОБА_1 . Він роз`яснив, що у КУпАП внесені зміни, відповідно до яких такий огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів без залучення свідків. Проте, як товариш, так і ОСОБА_5 , наполягали на залученні свідків. Спочатку оформлювались матеріали щодо ДТП та складався протокол за ст. 124 КУпАП та схема до нього. Оскільки йшов дощ, ОСОБА_1 зі своїм товаришем сиділи в автомобілі. Згодом, ОСОБА_1 знову було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, проте він відмовився. ОСОБА_1 було роз`яснено, що він має 2 години для самостійного проходження такого огляду за адресами лікарень: м. Київ, вул. Відпочинку, 18; м. Київ, вул. П.Запорожця, 20. ОСОБА_1 казав, що не поїде, оскільки наближалась комендантська година, що не має часу, що було розцінено як відмова від проходження огляду у лікаря-нарколога. З протоколами про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 ознайомлювався у своєму автомобілі. ОСОБА_1 неодноразово пропонували пройти огляд, як на місці ДТП, так і у лікаря-нарколога, мали намір відвезти ОСОБА_1 до медзакладу, проте, у ОСОБА_1 не знайшлось на це часу, прикриваючись товаришем.

Згідно з даними відеозапису, що міститься на компакт-диску, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції підійшли до автомобіля, біля якого знаходився ОСОБА_6 та його товариш, представились. З`ясувалось, що трапилась ДТП, винуватцем якої є ОСОБА_1 , що останнім не заперечувалось. У ОСОБА_1 перевірили документи, встановили його особу та запропонували пройти тест на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці. Коли товариш ОСОБА_1 почав розмову про свідків, працівник поліції повідомив, що з квітня 2022 року відбулись зміни у процедурі проходження, яка не передбачає залучення свідків при огляді водія на стан сп`яніння і достатнього нагрудної відеокамери. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що він має право пройти тест за допомогою приладу «Драгер» на місці, має право відмовитись від проходження відповідно до чинного законодавства і протягом двох годин самостійно звернутися до лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18. Також працівник поліції повідомив, що відповідно до положень ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 буде надана змога викласти свої письмові пояснення. Товариш ОСОБА_1 постійно коментував слова та дії працівника поліції, наполягав на свідках. Інспектор поліції знову запропонував ОСОБА_1 пройти тест на місці, чи проїхати до лікаря-нарколога, чи відмовитись від проходження огляду. ОСОБА_1 надав згоду проїхати до лікаря-нарколога. Працівник поліції сказав сідати в автомобіль, і коли ОСОБА_1 попрямував до транспортного засобу, його товариш знову переключив увагу на себе, казав про відсутність свідків-понятих. Інший працівник поліції запитав, чи їде ОСОБА_1 до лікаря-нарколога, на що товариш сказав, що при наданні вибору працівником поліції пройти такий огляд на місці, чи у лікаря-нарколога, зупинились на тому, що огляд ОСОБА_1 буде проходити на місці. Працівник поліції надав ОСОБА_1 упакований мундштук для перевірки його цілісності. Товариш ОСОБА_1 , який постійно втручався у хід подій, наполягав на понятих, на що отримав відповідь, що поняті залучаються у кримінальних провадженнях, а не в адміністративних. Працівник поліції запитав у ОСОБА_1 , чи буде він проходити тест за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 надав згоду. Товариш постійно перебивав поліцейського, просив пред`явити посвідчення та інш. Поліцейський, надаючи трубку ОСОБА_1 , знову запитав у останнього, чи буде він проходити огляд за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 , за порадою товариша, погодився поїхати до лікаря-нарколога. Далі з відеозапису слідує, що працівник поліції ( ОСОБА_2 ), спілкуючись з невідомою особою по телефону, просить забрати його дружину з іншого місця, оскільки він не встигає до неї доїхати. Потім працівник поліції зателефонував іншій особі, попросив під`їхати на місце по вул. Кропивницького, пояснюючи, що знаходяться на місці ДТП, водій випивший, не бажає проходити огляд на місці, хоче пройти огляд у лікаря-нарколога; попросив завезти водія до лікаря-нарколога, оскільки йому треба оформлювати ДТП, а потім завезти дружину на вокзал. Потім, як вбачається з відеозапису, працівник поліції знову комусь телефонує, каже, що знаходиться на місці ДТП, водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, в`їхав у стоячий автомобіль, він-поліцейський буде оформлювати ДТП, водій бажає їхати до лікаря-нарколога; що поїхав би і сам, проте йому через годину треба дружину на вокзал відвезти; що почекає, поки буде оформлювати ДТП, а потім йому треба буде від`їхати. В цей час товариш ОСОБА_1 знову почав наполягати на залученні свідків при огляді у лікаря-нарколога. На запитання працівника поліції, де ОСОБА_1 буде проходити огляд на стан сп`яніння: на місці, чи у лікаря-нарколога, останній нічого не відповів, що працівник поліції розцінив це, як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомив, що буде складений протокол за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також за ст. 124 КУпАП. Далі, як слідує з відеозапису, працівники поліції оформлювали адмінматеріали.

При цьому, як встановлено з відеозапису, більшою частиною ОСОБА_1 , дійсно, стояв осторонь, а працівники поліції, в основному, спілкувались з товаришем ОСОБА_1 , реагуючи на висловлення останнього та не застосовуючи заходів для припинення ним такої поведінки.

Таким чином, з досліджених доказів у провадження, а також з відеозапису з нагрудної камери/відеореєстратора поліцейського вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці дорожньо-транспортної пригоди за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та у лікаря-нарколога, від якого ОСОБА_1 не відмовлявся, проте, до закладу охорони здоров`я так і не був доставлений, поліцейським було повідомлено про складання стосовно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, як вбачається з дослідженого відеозапису, поліцейський повідомляв ОСОБА_1 , що він має право пройти тест за допомогою приладу «Драгер» на місці, має право відмовитись від проходження відповідно до чинного законодавства і протягом двох годин самостійно звернутися до лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18, що не узгоджується з приписами ч. 4 ст. 266 КУпАП, відповідно до яких огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Вказані обставини залишилися поза увагою судді місцевого суду і відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження доказами по справі.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, апеляційний суд доходить висновку, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення суддею місцевого суду не в повному обсязі дотримано вимоги, передбачені ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних, достатніх та допустимих доказів, суддя дійшов передчасного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Враховуючи, що нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, постанова від 24 серпня 2023 року у цій частині підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки наявні у провадженні докази не доводять, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у тому числі і в закладі охорони здоров`я, отже вчинив вказане адміністративне правопорушення.

Оскільки суддя місцевого суду під час накладення стягнення на ОСОБА_1 керувався вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП, а санкція ст. 124 КУпАП передбачає альтернативні види стягнення, вважаю за необхідне також вирішити питання про вид та розмір стягнення, яке заслуговує ОСОБА_1 за вчинене ним правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

З огляду на характер вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи, особу порушника, слід прийти до висновку, що на ОСОБА_1 за вчинене ним правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, і таке стягнення є достатнім для досягнення мети, передбаченої ст. 23 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 24 серпня 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадженні в цій частині закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А.Васильєва