Справа № 404/5588/23
Номер провадження 3/404/2055/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Кропивницький, Україна

24 липня 2023 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Бурко Руслан Володимирович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлова Балка Устинівського району Кіровоградська області, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 04.03.2006 р. Устинівським РВ УМВС у Кіровоградській області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_2 ,

за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України,

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0050/90100/23 від 26.06.2023 р. вбачається, що у відповідності до інформації електронної бази автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» Держмитслужби «Перетин кордону транспортним засобом» встановлено, що 27.02.2022 05:37:5 громадянином України ОСОБА_1 ввезено на митну територію України транспортний засіб «Daewoo Lanos», VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , в режимі «тимчасове ввезення до 60 днів». Таким чином громадянинин України ОСОБА_1 повинен був вивезти транспортний засіб за межі митної території України до 29.04.2022 включно, однак станом на 28.04.2023 р. вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та згідно АСМО «Інспектор» ОСОБА_1 не звертався до митних органів з метою продовження строку тимчасового ввезення, з урахуванням дії обставини непереборної сили та особистих обставин. Дії ОСОБА_1 посадовою особою митного органу кваліфіковано за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України за кваліфікуючими ознаками: порушення митних правил, а саме перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

2.Повідомлення сторін і судовий виклик.

Представник Кропивницької митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

До суду під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення 24 липня 2023 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, в тому числі шляхом надсилання судових повісток за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не відомі.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, вказано його місце проживання. Таким чином ОСОБА_1 безперечно розумів, що за вказаною ним адресою Кіровським районним судом м. Кіровограда будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Крім того, на офіційному сайті Кіровського районного суду м. Кіровограда (https://kr.kr.court.gov.ua/sud1109/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даних справ до розгляду були зазначені дата, час та місце розгляду справ. При цьому ОСОБА_1 клопотання про відкладення судових засідань не подано, причини неявки не повідомлені.

Також, судом встановлено наступні обставини:

1)судові повістки направлялися за місцем проживання ОСОБА_1 , яке вказано у протоколі про адміністративне правопорушення;

2) жодні клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 , а також про відкладення розгляду справ, не подано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справ за вказаною ним же адресою, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про свідоме затягування та не бажання брати участь у розгляді справ. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та розгляду справ в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

3. Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, мотиви з яких суддя виходив при прийнятті рішення, положення закону яким керувався суддя.

Проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Частиною 6 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За вчинення правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України передбачено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 6 статті 380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Частиною 7 цієї ж статті передбачено, що у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, звертався до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

Одночасно, обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено.

З огляду на наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а саме: останній перевищив строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, що підтверджується:

- протоколом про порушення митних правил № 0050/90100/23 від 26.06.2023 року, в якому описана фабула вчиненого правопорушення;

- листами Кропивницької та Львівської митниць;

- копією листа УДМС України в Кіровоградській області;

- копією листа відділу ДРАЦС у Кіровоградській області;

- копіями листів ГУДПС у Кіровоградській області;

- копіями листів Кіровоградського ТЦК та СП від 24.04.2023 р. № 4284;

- повернутими поштовими відправленнями;

- витягом з АСМО «Інспектор»;

- копією службових та доповідних записок;

- копіями реєстрів поштових відправлень та фіскальних чеків;

- довідкою про витрати митниці у справі про ПМП № 0050/90100/23.

Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України доведена повністю.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини і майновий стан, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах, встановлених санкцією ч.6 ст.481 МК України, у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, який не вилучений і його місце знаходження не відоме, що фактично унеможливлює виконання такого стягнення, а тому суперечитиме завданням визначеним, у ст.245 КУпАП.

Тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

До того ж, стягнути з ОСОБА_1 витрати у справі про порушення митних правил, а саме витрати митниці на провадження у розмірі 72,28 грн., в порядку передбаченому ст. 519 МК України.

Керуючись ст. ст. 458, 459, 461, 481, 486, 527, 528 МК України, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки судді.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_2 ) витрати у справі про порушення митних правил у розмірі 72,28 грн.

2.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Р. В. Бурко