ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1564/23 Справа № 237/1021/22 Суддя у 1-й інстанції - Ліпчанський С. М. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 15 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце мешкання: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік;

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.,

в с т а н о в и л а:

постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 15 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 05.06.2022 року о 11 годині 300 хвилин в м. Курахове по проспекту Запорізькому керував автомобілем Geely, днз НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходженням медичного огляду на стан сп`яніння на місці та у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився.

На зазначену постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає рішення місцевого суду таким, яке винесено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуальних норм, не відповідним фактичним обставинам справи, допустивши спрощений підхід при розгляді справи.

Наголошує, що в протоколі серії ААД №316759 від 05.06.2022 року зазначено про виявлення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ознак наркотичного сп`яніння, при цьому, в постанові суду першої інстанції зазначається про наявність в діях останнього ознак алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без інших доказів, не можу бути беззаперечним та достатнім доказом вини особи.

Зауважує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази на підтвердження керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , транспортним засобом.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою.

Частиною 6 ст.294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Суддя місцевого суду прийшов до не правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 05.06.2022 року о 11 годині 300 хвилин в м. Курахове по проспекту Запорізькому керував автомобілем Geely, днз НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходженням медичного огляду на стан сп`яніння на місці та у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Крім того, як слідує з рішення ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів.

В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду підтверджується протоколом.

Як встановлено судом та підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №316759 від 05.06.2022 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння почервоніння очей, тремтіння рук, від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний реєстратор №1594. Також, у вказаному протоколі зазначається про двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та додатки до протоколу «направлення, відео в архіві, акт затримання т/з».

Апеляційний суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які письмові пояснення свідків, які зазначені у вищевказаному протоколі. Також відсутні будь-які відеозаписи на підтвердження фактів вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення.

При цьому, в матеріалах справи наявний акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 05.06.2022 року, та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Селидівської міської лікарні м.Селидове від 05.06.2022 року, в яких зазначається про наявність ознак наркотичного сп`яніння у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 почервоніння очей, тремтіння рук.

Однак, суд першої інстанції у своїй постанові зазначив іншу фабулу обвинувачення керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Вищевказані документи містять істотні суперечності щодо складу адміністративного правопорушення, на що суд першої інстанції не звернув увагу.

Тобто місцевим судом визнано винним ОСОБА_1 за діяння, яке не ставилося йому у провину.

Апеляційний суд зауважує, що сукупність зібраних і проаналізованих у справі доказів не дозволяє спростувати сумніви щодо винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про винність останнього. Сукупність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Посилання місцевого суду на доведеність вини ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються будь-якими доказами.

В силу ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та в межах матеріалів адміністративного провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Малофєва проти Росії» зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та необхідність закриття провадження по справі, справі про адміністративне

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 15 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА