Справа № 489/3132/23
Провадження № 3/489/1384/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

20 липня 2023 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшина Ганна Анатоліївна, розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 та матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

У провадженні суду перебувають вказані матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

19.07.2023 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, призначеної на 20.07.2023 до закінчення воєнного стану, оскільки він виконує службовий обов`язок з протидії російської агресії у зоні бойових дій в ВЧ НОМЕР_1 . Надав до такого клопотання копію військового квитка, згідно якого він є військовослужбовцем, командиром відділу у ВЧ НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний термін з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» повноваження судів у період воєнного стану не можуть бути припинені.

Згідно статті 122 цього Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12.03.2019 по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого, своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КупАП України). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно положень Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.03.2022 № 64/2022 постановлено ввести в Україні воєнний стані з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст. 10, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану повноваження судів не можуть бути припинені.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 268, ч. 1 ст. 271 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності або його захисник мають право крім іншого, подавати докази, заявляти клопотання.

Нормами КУпАП не врегульовано порядок відкладення розгляду справи у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із воєнним станом.

Згідно із ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Також ОСОБА_1 не позбавлений можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи, брати участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ, зокрема, з власних технічних засобів.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що клопотання особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про відкладення розгляду справи підлягає частковому задоволенню шляхом відкладення розгляду справи на іншу дату для забезпечення права ОСОБА_1 на судовий захист та відсутність підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану, враховуючи строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ч. 6 ст. 38 КупАП. Окрім того, ОСОБА_1 має право звернутися до суду з клопотанням про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Керуючись ст.ст. 268, 277, 283 КУпАП суддя, -

постановила:

У задоволенні клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про відкладення розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до закінчення воєнного стану - відмовити.

Судовий розгляд відкласти до 28.08.2023 о 09:00 год. в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів 81, 4-й поверх, зал судових засідань № 8 (каб. 406), про що повідомити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Микульшина