КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2023,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 19.01.2023 о 14 год. 50 хв. по вул. Харківське Шосе в м. Києві керував транспортним засобом «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на істотне порушення норм процесуального права, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що судом не взято до уваги його пояснення, надані безпосередньо в судовому засіданні, а також не надано належної правової оцінки доказам, які містяться у справі. Звертає увагу, що відмова суду в задоволенні клопотання про допит свідка, який насправді керував транспортним засобом, унеможливила повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до порушення права на захист. Стверджує, що він не керував транспортним засобом, а тому пропозиція поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння була незаконною. Вказує, що ознаки алкогольного сп`яніння працівниками поліції не встановлювались, відповідно не було підстав вважати, що він перебував у стані сп`яніння. Звертає увагу на відсутність відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки він потребував невідкладної медичної допомоги і не міг чекати, коли прибуде інший екіпаж поліції з «Драгером». Зазначає, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі в присутності двох свідків. Вказує на порушення процедури складення протоколу та на невручення йому копії цього протоколу. Стверджує, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського є неналежним та недопустимим доказом, оскільки він не є безперервним.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши захисника Домітращук І.М., Халімовського Б.І., які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на огляд, письмових поясненнях, відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.

Зокрема, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 462578 від 19.01.2023, ОСОБА_1 19.01.2023 о 14 год. 50 хв. по вул. Харківське Шосе, 56 в м. Києві керував транспортним засобом «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Зміст запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, також доводить факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

З наявного у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від огляду у закладі охорони здоров`я КМНКЛ «Соціотерапія».

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що транспортним засобом керував не ОСОБА_1 , а інша особа, спростовуються відеозаписом нагрудних відеокамер працівників поліції, на якому свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 та відсутністю будь-яких інших осіб в автомобілі «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 , а також письмовими поясненнями вказаних свідків та поясненнями, наданими ними в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" при проведенні огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

В ході апеляційного розгляду не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б перешкодили або могли б перешкодити судді місцевого суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення ААД № 462578 від 19.01.2023 відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та доводять доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 або його захисник не надали.

Клопотання про виклик свідка ОСОБА_4 у судове засідання апеляційного суду задоволенню не підлягає з огляду на відсутність будь-яких даних, що підтверджували б перебування даної особи на місці подій, а також достатність зібраних доказів у справі, які відповідають вимогам належності та допустимості.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2023, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Кияшко