ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/676/23 Головуючий в 1 інст. Бредіхін Ю.Ю.
Провадження № 33/807/508/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Назаренка П.Г., Мєскєва С.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Назаренка П.Г. на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з відомостями постанови, суддя місцевого суду встановив, що 18.01.2023 р. о 20 год. 05 хв. в Дніпровському районі м. Запоріжжя в районі будинку №2Б по проспекту Металургів водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan X-Trail», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Назаренко П.Г., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на необхідність скасування оскаржуваної постанови з підстав неправильного застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги, адвокат зазначає, що відео фіксація події за участю ОСОБА_1 проведена співробітником підрозділу БПСОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області на мобільний телефон, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. У зв`язку з чим вважає, що вказаний доказ не відповідає вимогам належності та допустимості.

Більш того, апелянт стверджує, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а лише вийшов забрати речі з машини. До нього під`їхали співробітники поліції, перевірили документи, на законну вимогу поліцейського він перепаркував свій автомобіль. На думку адвоката, поліцейські не мали законних підстав зупиняти авто, яким керував ОСОБА_1 , адже з його боку не було зафіксовано жодних порушень.

Вказує на те, що співробітники підрозділу БПСОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області не наділені повноваженнями регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху.

В матеріалах даної справи відсутні докази факту порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що надавало б поліцейським право здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, а тому вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно його підзахисного поліцейськими було порушено вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Наявним в матеріалах справи відеозаписом події, здійсненим за допомогою спеціальних технічних приладів (бодікамер), не зафіксовано а ні порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а ні факту керування транспортним засобом.

На думку адвоката, в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому просить постанову суду першої інстанції скасувати за відсутністю в діях його підзахисного складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Назаренка П.Г. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції вказані вище вимоги закону виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №409805 від 18.01.2023 р. підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.01.2023 р. з зазначенням виявлених у водія ОСОБА_1 ознак сп`яніння у вигляді порушення координації рухів, порушення мови, запаху алкоголю з порожнини рота; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; диском з відеозаписом події.

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками спецпідрозділу та патрульними поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, про що було вказано у акті огляду, а також у відповідному направленні.

Одночасно відображено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, так і у медичному закладі.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 не визнав провину у вчиненні інкримінованого правопорушення. Пояснив, що автівка стояла припаркована навпроти будинку, куди він вийшов забрати речі. Автомобілем він не керував, а лише проїхав декілька метрів на пропозицію співробітників підрозділу «Скіф».

Проте, заперечення ОСОБА_1 факту керування автомобілем спростовується відеозаписом події, на якому зафіксована згода останнього з допущеним ним порушенням Правил дорожнього руху стосовно надання переваги у русі. При цьому, водій співробітникам правоохоронного органу підтверджує вживання алкоголю, а саме сидру. Факт керування транспортним засобом не заперечує, навпаки пояснює, що їде з магазину додому.

Під час контактування з патрульними, від запропонованого огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовляється, просить не складати протокол.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Для забезпечення публічної безпеки і порядку в даному випадку під час оформлення адміністративного матеріалу відеокамерою послугував мобільний телефон, дані про який внесені у протокол, а тому він відповідає критерію належності, відповідно до ст. 250 КУпАП, що спростовує доводи апеляційної скарги щодо недопустимості такого доказу, як відеозапис події.

На переконання апеляційного суду співробітниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП, а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи. При цьому самі зафіксовані обставини, які мали місце за участю ОСОБА_1 не оспорюються апелянтом. Зовнішні ознаки ОСОБА_1 та його поведінка не викликають сумніву щодо обґрунтованості висунутої працівником патрульної поліції вимоги пройти відповідний огляд.

Відеоматеріал також відображає відмову ОСОБА_1 від запропонованого огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідаючи на довод апелянта щодо відсутності у співробітників підрозділу БПСОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області повноважень регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху, апеляційна інстанція виходить із обставин подальшого спілкування та складання протоколу про адміністративне правопорушення саме працівником уповноваженого органу.

Крім того, наказом МВС України №987 від 04.12.2017 р. затверджено Положення про підрозділи поліції особливого призначення, згідно п. 6 розділу І якого зметою забезпечення виконання завдань та функцій, покладених на Підрозділи, поліцейські застосовують поліцейські превентивні заходи та заходи примусу у випадках та в порядку, визначених Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції віднесено, зокрема регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч. 1).

Відповідно до своїх функціональних повноважень Підрозділи виконують завдання з запобігання, виявлення та припинення адміністративних і кримінальних правопорушень. В залежності від покладених завдань, вживають заходів самостійно або відповідно до визначених функцій разом з іншими структурними підрозділами ГУНП та територіальними (відокремленими) підрозділами НПУ, Національною гвардією України, у процесі своєї діяльності взаємодіють з органами правопорядку та іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування відповідно до Закону та інших нормативно-правових актів.

Зазначене вище засвідчує правомірність дій співробітників підрозділу БПСОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у останнього ознак сп`яніння та виклик на місце події наряду патрульної поліції для складання адміністративного матеріалу.

Суд зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Назаренка П.Г. залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2023 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. ТютюникДата документу Справа № 334/676/23