П О С Т А Н О В А

іменем України

19 липня 2023 року м. Шаргород

Справа №152/901/23

Провадження №3/152/468/23

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області Славінська Н. Л.,

з участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване у передбаченому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Чернівецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 22.08.1995 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , одруженого, зі слів: з вищою освітою, не працевлаштованого, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером,

- за ч.1 ст.173-2 КпАП України,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №424201 від 03.06.2023 року, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме в тому, що, дослівно з протоколу: «03.06.2023 р. близько 21 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав її та ображав, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю».

Адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП надійшов до Шаргородського районного суду Вінницької області 30.06.2023 року та, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, переданий на розгляд судді Славінської Н.Л. (а.с.8).

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Хоменки Жмеринського району Вінницької області.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі відповідних територіальних громад, затверджених КМУ.

Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX.

Село Хоменки входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.

В суді 19.07.2023 року ОСОБА_1 не визнав себе винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що 03.06.2023 року о 21 годині він на подвір`ї розмовляв по телефону. В цей час його дружина ОСОБА_2 , яка приїхала у відпустку з роботи в Італії, підійшла до криниці брати воду і почала викрикувати у його адресу різні образи, на що він зробив їй зауваження, а вона відкрила кран та направила шланг у його бік, обливши водою. Він схопив шланг руками та потягнув до себе, внаслідок чого дружина ОСОБА_2 оступилася та впала на коліна. Після вчиненого дружина викликала поліцію. Після приїзду поліції він надав пояснення і щодо нього було складено адміністративний протокол. Він не вчиняв дій, які б містили ознаки складу будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, про що зазначив у своїх письмових поясненнях. Також, він не погоджується з викладеними у протоколі обставинами, оскільки вони викладені однобоко, без врахування його пояснення. Після події і складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 наступного дня поїхала назад до Італії, де перебуває на теперішній час. Вважає, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №424201 від 03.06.2023 (а.с.1); рапорт чергового ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області від 03.06.2023 року про надходження повідомлення від ОСОБА_2 про те, що чоловік поводиться агресивно, застосовує до неї фізичну силу (а.с.2); письмове пояснення ОСОБА_2 від 03.06.2023 року, з якого вбачається, що 03.06.2023 року вона знаходилася за адресою свого місця проживання в АДРЕСА_1 , де між нею та чоловіком ОСОБА_1 виникла суперечка на ґрунті ревнощів, в ході якої чоловік кинув її на землю, внаслідок чого вона забила коліна та лікті. Після цього, вона зателефонувала до поліції та повідомила про вчинення домашнього насильства (а.с.4).

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді, згідно із ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що перераховані вище докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи із такого.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.173-2 КпАП України, є суспільні відносини у сфері сім`ї і захисту прав членів сім`ї; об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності вини у формі прямого чи не прямого умислу.

Відповідно до ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №424201 від 03.06.2023 року суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення, тому не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Так, факт вчинення домашнього насильства заперечується ОСОБА_1 .

Ні рапорт чергового ВП №2 Жмеринського РВП від 03.06.2023 року, ні письмове пояснення ОСОБА_2 , котра здійснила виклик поліції, не містять доказів на підтвердження факту вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 , та спростовується його письмовим поясненням від 03.06.2023 року, у якому він відразу заперечував факт вчинення адміністративного правопорушення, що йому інкримінується, та поясненнями, наданими в судовому засіданні 19.07.2023 року, в яких він заперечує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 03.06.2023 року.

З письмового пояснення ОСОБА_2 від 03.06.2023 року не вбачається, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , які можна було б оцінювати як дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, а також не вбачається, що будь-якими діями останнього заподіяно чи могло бути заподіяно шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, враховуючи, що обов`язковою ознакою домашнього насильства є заподіяння шкоди чи можливість заподіяння шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої.

На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст.251 КУпАП, за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.

Частина 2 ст. 251КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на уповноважених осіб, визначених ст.255 КУпАП.

Враховуючи те, що у справі відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини спростовуються поясненнями ОСОБА_1 , який пояснив, що не вчиняв домашнього насильства щодо своєї дружини, відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді, згідно із ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Суддя вважає, що наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, є недостатніми для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить зібраним у справі доказам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності, а тому є неналежним доказом.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001року неодноразово вказує, що, оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Пунктом 1 частини 1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд враховує вимоги ч.1 ст.284 КУпАП, відповідно до якої за наслідками розгляду по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Отже, на підставі п.1 ст.247 КпАП України, провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КпАП України,

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: