СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12192/23

пр. № 3/759/5446/23

24 липня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С., розглянувши матеріали, що надійшли зі Святошинського УП ГУ НП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 260011 від 28.06.2023 року, ОСОБА_1 28.06.2023 року приблизно о 09 год. 20 хв. за адресою: траса М-06, 19 км. Київ - Чоп, керуючи транспортним засобом «Опель» д.н.з. НОМЕР_1 перевозив алкогольні напої та тютюнові вироби без марок акцизного податку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

У судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи про адміністративне правопорушення повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав. У зв`язку з чим, враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд розглянув справу за його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. 280 КУпАП встановлюють, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Як вбачається із матеріалів справи дії ОСОБА_1 уповноваженою особою Святошинського УП ГУНП у м. Києві кваліфіковано за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Разом з тим, відповідальність за ч.1 ст.164-5 КУпАП настає у разі зберігання або транспортування алкогольних виробів чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств-виробників,імпортерів і продавців таких товарів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 260011 від 28.06.2023 року, ОСОБА_1 28.06.2023 року приблизно о 09 год. 20 хв. за адресою: траса М-06, 19 км. Київ - Чоп, керуючи транспортним засобом «Опель» д.н.з. НОМЕР_1 перевозив алкогольні напої та тютюнові вироби без марок акцизного податку.

Проте, зазначені дії не входять до об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 164-5 КУпАП суб`єктом даного правопорушення може бути посадова особа підприємств-виробників алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, імпортерів і продавців цих товарів.

З наявних в матеріалах справи доказів не вбачається, що ОСОБА_1 є посадовою особою підприємств-виробників алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, імпортерів і продавців цих товарів. До протоколу також не долучені письмові докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Окрім того, вимогами ч. 1 ст. 164-5 КУпАП не передбачено відповідальності за перевезення алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного податку, оскільки вимоги даної статті передбачають відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних виробів чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств-виробників,імпортерів і продавців таких товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18.01.78 р., "Коробов проти України" від 21.10.2011 р. ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 p., заява N 16347/02, "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", заява N 36673/04, "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 p.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених у судовому засіданні обставин суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП та наявність підстав для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 164-5, 221, 245, 247, 268, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-5 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене майно згідно протоколу огляду та вилучення від 28 червня 2023 року, що знаходиться в камері тимчасового зберігання речових доказів Святошинського УП, за адресою м. Київ, пр-т. Берестейський, 109 - повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя Ключник А.С.