Справа № 444/2199/23
Провадження № 3/444/1222/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Козакевич Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 09.09.2022 р. виданий органом 4628, ІПН НОМЕР_2 , запис 396, за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

04.07.2023 р. о 01.40 год., поліцейським Кріп Н.Б., складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 474441, відносно ОСОБА_1 , якому ставиться до вини те, що він 04.07.2023 р. о 01.20 год., в с. Деревня по вул. Германа керував транспортним засобом марки «Volkswagen Вога» н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820, що підтверджується тестом 1076 від 04.07.2023 р., чим порушив п.п. 2.9.а ПДР України, за що передбачено відповідальність за ст. 130 ч. 1 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він зареєстрований в АДРЕСА_1 , а фактично проживаю в будинку АДРЕСА_2 . Так, 04.07.2023 року близько 01 год. 00 хв. перебував у селі Деревня та стояв біля автомобіля марки «Volkswagen», модель «Вога», номерний знак НОМЕР_4 , який був припаркований біля школи. Під`їхали працівники поліції, які запитали причину порушення комендантської години, на що відповів, що вже їде додому. Жодних розмов чи підозр про те, що він перебування в стані сп`яніння не було і не могло бути, бо був тверезим. Поліцейські повідомили, що в них виклик в селі Деревня, вулиця Германа, 23 або 28, точно не пригадую, та попросили показати дорогу. Він погодився та виконав прохоння поліцейських. Провівши працівників поліції, почувши від них вказівку не порушувати комендантської години повернувся додому транспортним засобом марки «Volkswagen» модель «Вога», номерний знак НОМЕР_4 , припаркував автомобіль біля будинку на дорозі та пішов в будинок. Знаючи, що нікуди більше не поїде, пішов додому, взяв у холодильнику пиво та вийшов з будинку ще на вулицю, де на нього чекав товариш з яким розмовляли та він випивав пиво. Приблизно через 30 хв. під`їхав той же екіпаж працівників поліції та зупинилися біля нього та почали заявляти, чому я не виконую їх вказівку та не перебуваю за місцем свого проживання. Після цього запитали, кому належить транспортний засіб марки «Volkswagen» модель «Вога», номерний знак НОМЕР_4 , на що відповів, що йому. Один з поліцейських заявив, що від мене чути запах алкоголю з порожнини рота та сказав, що я зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння. Я спочатку заперечив проти цього та пояснював, що після того як їх провадив за їх же просьбою та приїхав додому, знаючи, що більше керувати транспортним засобом не буду, так як перебував біля місця свого проживання, випив пиво. Однак працівники поліції повідомили, що я раніше керував транспортним засобом, оскільки їх проваджав, а вони мій огляд на стан сп`яніння не проводили саме через те, що поспіщали на виклик, а тому я змушений пройти такий огляд, в іншому випадку будуть викликані працівники військомату, які можуть вручити мені повістку. Маючи страх отримати повістку по мобілізації погодився продути в технічний засіб «Драгер», звісно, що і погодився із самим результатом, оскільки розумів, що випив пиво, а тому перебуває в стані сп`яніння. Після цього запитали його, чи підтверджую він те, що показав прилад «Драгер». Звісно, що проти цього він не заперечував, однак заперечував проти керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тоді працівник поліції повідомив, що питання чи керував транспортним засобом чи ні, вирішить суд, і зможу надати свої пояснення щодо цього в суді. Щодо письмових пояснень в протоколі, то такі написав після роз`яснень працівника поліції, якого зрозумів так, що в письмових поясненнях висловлююся щодо того результату, який показав технічний засіб «Драгер», крім того розумів, що в суді зможу розповісти, що транспортним засобом не керував, про це також мені наголошували поліцейські. А тому вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає, оскільки не керував транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Козакевич Р.В. просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю будь-яких належних та допустимих доказів які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вислухавши думку його захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 1 КУпАП, завданням такого є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є, зокрема, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування особою транспортним засобом і перебування такої особи в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим судом не здобуто доказів того, що ОСОБА_1 04.07.2023 р. о 01:20 год., в с. Деревня по вул. Германа керував транспортним засобом марки «Volkswagen Вога» н.з. НОМЕР_3 .

З метою повного з`ясування усіх обставин справи, в судовому засіданні було детально оглянуто та проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення Та додані до нього матеріали, зокрема, в повному обсязі оглянуто відеозаписи, які знаходяться в матеріалах справи.

Так, під час детального огляду відеозаписів, не встановлено жодного доказу про керування автомобілем марки «Volkswagen Вога» н.з. НОМЕР_3 , в зазначений у протоколі час та місці, а саме 04.07.2023 р. о 01:20 год., в с. Деревня по вул. Германа -гр. ОСОБА_1 .

Натомість, з представлених відеозаписів вбачається, що покази гр. ОСОБА_1 є правдивими, оскільки з відеозаписів вбачається, що дана подія мала місце на дорозі біля житлового будинку, траспортний засіб «Volkswagen Вога» н.з. НОМЕР_3 на відео взагалі відсутній, ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, що на думку суду спростовує факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом та підтверджує надані ним усні пояснення у судовому засіданні.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, в т.ч. і ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74 (далі за текстом Конвенція про дорожній рух) «Каждое транспортное средство или состав транспортних средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, знаходження ОСОБА_1 в с. Деревня по вул. Германа, не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки сам факт перебування особи у стані алкогольного сп"яніння, не доводить факт керування транспортним засобом.

Тобто, в ході розгляду справи, детального дослідження доказів, зокрема, відеозаписів події, яка покладена в основу складеного протоколу, та які долучені до матеріалів справи, врахуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не вбачається факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пояснення ОСОБА_1 наданими матеріалами не спростовуються, а навпаки підтверджуються.

Інших доказів суду не надано.

Суд враховує, що застосування відеозйомки необхідно проводити безперервно, тобто без розривів у часі та з початку первинного виявлення правопорушення (зокрема керування особою транспортним засобом) до часу закінчення процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, чого працівниками поліціцї зроблено не було, а свідки не залучалися.

Дані дії необхідно фіксувати з метою забезпечення фіксації усіх процесуальних процедур здійснених як складачем протоколу, так і особою, щодо якої складається протокол, оскільки суд оцінює докази опосередковано, так як безпосередньо участі в події не приймає і в інший спосіб, як допитати свідків чи оглянути відеозапис не може.

В той же час, суд враховує, що відеоматеріали є окремими уривками події, що унеможливлює для суду обєктивно дослідити дотримання процесуальних процедур з боку працівників поліції, а також встановити факт керування особою транспортним засобом.

В своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Також, в рішенні від 21.07.2010 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З врахуванням всіх досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що суду не представлено допустимих та достовірних доказів вчинення правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, які б у своїй сукупності достеменно підтвердили наявність у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого п. 2.9 а) ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною, а факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим та враховуючи, що винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. ст. 287, 294 КУпАП.

Суддя Ясиновський Р. Б.