Справа № 216/4664/23
провадження 3/216/2341/23
ПОСТАНОВА

іменем України

24 липня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2023 року приблизно о 16 год 03 хв ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювалася нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою своїй дружині ОСОБА_2 , чим вчинив відносно неї психологічне насилля в сім`ї.

Своїми діями ОСОБА_1 повторно протягом року порушив вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

При цьому, у своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КпАП України.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, адміністративним порушенням відповідно до ч.2 ст. 173-2 КУпАП визначається вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку, заявою та письмовими поясненнями потерпілої.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та доведеність його вини.

Дотримуючись вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини та характер правопорушення, а також дані про особу правопорушника, який вину визнав, у скоєному розкаявся, суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке адміністративне стягнення є достатньою мірою відповідальності з метою виховання правопорушника, і є необхідним для попередження здійснення ним нових правопорушень.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з правопорушника на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 280, 283, 284 КУпАП суддя,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн (триста сорок гривень).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість ) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги. У разі подачі апеляційної скарги в електронній формі, апеляційна скарга подається у той самий строк безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М.В. Бутенко