Справа № 732/921/23
Провадження № 3/732/792/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 року м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області КарпинськаН.М., при секретарі Кирієнко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городня справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу поліцейської діяльності № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 21.06.2023 о 18-тій годині 43 хвилини на 52 км а/д Чернігів- Городня керував транспортним засобом HONDA ACCORD НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп"яніння (різкий запах алкоголю, почервоніння очей, нечітка мова) та відмовився пройти огляд на стан сп"яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за повідомленням захисника Вакули Вадима Миколайовича, Карпенко І.Ф. перебуває у районі ведення активних бойових дій.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, останньому надавався достатній час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим той і скористався. Крім того, захисник був ознайомлений з матеріалами справи та отримав копії відеозаписів, долучених до протоколу. В системі "Електронний суд" захиснику забезпечено доступ до всіх матеріалів справи.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням строків розгляду справи судом, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прийнявши заперечення викладені захисником на а.с. 16-19. Сам адвокат, який ознайомлений із датою судового засідання, часом і місцем розгляду справи, участі у судовому засіданні не прийняв. Таким чином, визначився із порядком представлення інтересів свого клієнта у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази у справі і відеодоказ, а також письмові заперечення на заявлені у справі докази за підписом адвоката Вакула В.М., суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, а вина доводиться у встановленому порядку доказами, які містяться у справі.

Так, протокол серії ААД № 160499 від 21.06.2023 фіксує факт протиправних дій та є офіційним документом та одним із джерел доказів.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначені Розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до Розділу X Інструкції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння, направлення на який здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Із вище згаданого протоколу випливає, що поліцейський при зупинці водія, який проїздив блокпост, встановив його особу та виявив у ОСОБА_1 різкий запах алкоголю, почервоніння очей, а при спілкуванні встановив нечітку мову, що було достатньо для пропозиції пройти огляд на стан сп"яніння.

Згідно п.п. 6-8 Порядку затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), водій, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

З відтвореного у суді відеозапису із нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 чітко та у зрозумілій формі розяснив поліцейський порядок огляду на стан спяніння: на місці за допомогою приладу „Алкофор 505 або ж у лікарні, або ж відмова від будь-якого огляду та наслідки такої відмови. Після такого розяснення ОСОБА_1 чітко вказав, що відмовляється від огляду на стан спяніння. Таку свою відмову ОСОБА_1 на місці події пояснює тим, що вживав алкогольні напої.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що і є самостійною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Посилання адвоката на те, що протокол був складений без дотримання факту фіксації відмови водія пройти огляд на стан спяніння, є довільним тлумаченням законодавства. Так, статтею 266 КупАП чітко передбачено, що поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Таким чином, матеріали відеозапису є самостійним доказом, а в сукупності з протоколом є достатніми та належними для висновку про винність у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП.

При впевненості відсутності алкоголю, водій зобов"язаний був підтвердити свою добросовісність відповідним тестом чи у лікарні. Однак своїми правами розпорядився самостійно, що має наслідком відповідальність за ухилення від огляду на стан сп"яніння, яке виразилось категоричною відмовою, зафіксованою відеозаписом.

Ведення кількох справ патрульним одночасно, зокрема при незавершенні складення протоколу ААД № 160499 , здійснення розгляду справи з ухваленням о 19 год. 22 хв. постанови БАД № 720048 за ч.1 ст. 126 КупАП не тягне недопустимості протоколу ААД № 160499 від 21.06.2023. Суд виходить із того, що визнання доказів недопустимими відбувається не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку істотного порушення прав і свобод людини (постанови Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі N 359/7742/17 (провадження N 51-2114км19). Суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу в кожному конкретному випадку виходить із фактичних встановлених обставин. Самим фактом ініціювання Богмою процедури притягнення ОСОБА_1 за двоми різними статтями, процесуальний закон не порушений.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, що вперше притягується до адміністративної відповідальності, а також відсутність обставин, які помякшуютьі обтяжують відповідальність.

Санкція статті передбачає стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами і не передбачає застосування першого без застосування другого. Тому слід застосувати стягнення вказані у санкції статті.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.283, ст. 294, ст.308 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень..

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Карпинська Н.М.