Справа № 199/5555/23
ПОСТАНОВА

іменем України

27.07.2023 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має довідку про звільнення серії ЗАП № 07735 від 06.07.2022, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинив аналогічне правопорушення, а саме: 10.06.2023 близько 00:00 години за адресою: АДРЕСА_1 порушив заборону виходу з будинку у визначений час з 21:00 години до 05:00 години.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, повністю підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 923316 від 16.06.2023, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі;

- копією ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 29.06.2022, відповідно до якої ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд строком на 24 місяці та визначено обмеження: заборонено виходити з будинку з 21:00 години до 05:00 години наступного дня без отримання письмового дозволу керівництва відділу Національної поліції; заборонено перебування в розважальних закладах, де алкогольні напої реалізуються на розлив; заборонено виїзд за межі населеного пункту, в якому мешкає, без узгодження з органами Національної поліції; реєструватися у відділені поліції 4 рази на місяць;

- копіями постанов суддів Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.04.2023, від 03.05.2023, від 23.05.2023, згідно яких ОСОБА_1 накладалися стягнення за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КУпАП, як порушення правил адміністративного нагляду, тобто заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення.

Як слідує з копії вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01.04.2014, по справі № 199/11682/13-к ОСОБА_1 був засуджений за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, та ОСОБА_1 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього особистого належного йому майна. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.07.2014 вирок від 01.04.2014 залишено без змін.

У відповідності до довідки про звільнення серії ЗАП № 07735 від 06.07.2022, ОСОБА_1 звільнений з Біленьківської виправної колонії (№ 99) Запорізької області по відбуттю строку покарання.

Згідно ч. 1 ст. 90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.

Таким чином, ОСОБА_1 , в силу п. 9) ч. 1 ст. 89, ч. 1 ст. 90 КК України, має непогашеною судимість за тяжкий та особливо тяжкий злочин.

Відповідно обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, слід визнати: вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який офіційно не працевлаштований, ступінь його вини, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, приймаючи до уваги наявність обставини, яка обтяжує відповідальність вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 187 КУпАП у виді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять)гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко