Справа № 638/4602/23
Провадження № 3/638/3111/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Тимченко А.М., розглянувши матеріали що надійшли з Ізюмського районного управління поліції ГУ НП В Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 02.01.2020, орган 6351, рнокпп НОМЕР_2 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 7 ст. 121, ч. 7 ст. 121, ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.06.2023, в провадження судді Тимченка А.М. надійшла справа № 638/4602/23 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД328703 від 13.05.2023, ОСОБА_1 , 13.05.2023 о 19 год. 40 хвилин у м.Ізюм, по вул.Соборній керував транспортним засобом YAMAXA YOG без номеру, здійснював рух на транспортному засобі, який не був зареєстрований в законному порядку, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР України. Правопорушення було вчинено повторно протягом року. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 7 чт. 121 КУпАП.

Також 26.06.2023, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, в провадження судді Тимченка А.М. надійшла справа № 638/4610/23 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 327838 від 27.04.2023, ОСОБА_1 27.04.2023 о 19 год. 55 хв., у м.Ізюм по вул.Софійська, 2, керував транспортним засобом YAMAXA YOG без номеру, здійснював рух на транспортному засобі, який не був зареєстрований в законному порядку, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР України. Правопорушення було вчинено повторно протягом року. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 7 чт. 121 КУпАП.

В подальшому відповідно до постанови суду від 11.07.2023 зазначені справи об`єднані за єдиним номером № 638/4602/23.

Крім того, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.05.2023, в провадження судді Тимченка А.М. надійшла справа № 638/4607/23 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 010362 від 27.04.2023 ОСОБА_2 27.04.2023 о 19 год. 55 хв., у м.Ізюм на вул.Софійська, б. 2, керував транспортним засобом YAMAXA YOG без номеру з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порідку відмовився, правопорушення зафіксовано на бодікамеру TEXAR7/39. Чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В подальшому, відповідно до постанови суд від 26.07.2023 справи щодо притягнення ОСОБА_3 за ч.7 ст. 121, ч. 7 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднані за єдиним номером № 638/4602/23.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та дату розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про направлення судової повістки, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. До матеріалів про адміністративне правопорушення додано заяву про визнання провини ОСОБА_1 та проведення розгляду справи за його відстуності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно положень ст.268КУпАП інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення за ч.1 ст.124, ст.130 КУпАП не відносяться до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

Приймаючи до уваги, вищевикладене та те, що адміністративні правопорушення за ч.7 ст.121, ч.1 ст. 130 КУпАП не відносяться до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні є обов`язковою, обізнаність про дату та час судового засідання, відсутність клопотань про вивчення додаткових матеріалів, виклик свідків, враховуючи строки розгляду справи відповідно до ст.277 КУпАП, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також враховуючи положення ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши надані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності свідків, показаннями працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД328703 від 13.05.2023, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 327838 від 27.04.2023, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Крім того, пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 27.04.2023 ОСОБА_2 27.04.2023 о 19 год. 55 хв., у м.Ізюм на вул.Софійська, б. 2, керував транспортним засобом YAMAXA YOG без номеру з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порідку відмовився, правопорушення зафіксовано на бодікамеру TEXAR7/39. Чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В наслідок зазначених подій працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 010362 від 27.04.2023 за невиконання ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується:

- направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 27.04.2023;

-поясненнями ОСОБА_1 та його заявою від 27.04.2023,

- відомостями відеозапису з нагрудної камери поліцейського TEXAR7/39, на якому зафіксовано, що поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповів, що він відмовляється від проходження огляду в медичному закладі. Після чого працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 який було йому зачитано працівником поліції.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги ч.2 ст.251, ст.256, 265-2, 266, 268 КУпАП, а також «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Дослідивши докази, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.4 Розділу І цієї Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Відповідно до протоколу, інспектором поліції, у ОСОБА_1 були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, порушення мови, порушення координації рухів.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння саме у медичному закладі.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вищезазначені докази належними, допустимими та достатніми для висновку про наявність у водія ОСОБА_1 27.04.2023 о 19 год 55 хв. явних ознак наркотичного сп`яніння та його відмову від проходження відповідних до встановленого порядку оглядів на стан наркотичного сп`яніння, які зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушенні, направленні на медичний огляд, та відеозаписі з нагрудної камери поліцейського .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до п. 28 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч. 7 ст. 121, ч. 1 статті 130 КУпАП, за якою кваліфіковані його дії, без позбавлення права керування транспортними засобами , оскільки відповідно до довідки начальника САП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Ісмайлова Е., ОСОБА_1 згідно бази даних ІТС ІПНП водійське посвідчення не отримував.

Статтею40-1 КУпАП передбачено, що у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративні стягнення:

- за ч. 7 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1700 (тисяча сімсот) грн. 00 коп.;

- за ч. 7 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1700 (тисяча сімсот) грн. 00 коп.;

- за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ч.2 ст.36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнення за більш серйозне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова.

Відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, у разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Суддя А.М.Тимченко