Справа № 482/1307/23
Номер провадження 3/482/840/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Сергієнко С.А. за участю ОСОБА_1 розглянувши матеріали, що надійшли від УПП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 034720 від 18.05 2023 року, «18.05.2023 року о 09 год. 00 хв. 228км. автомобільної дороги Н-24 «Благовіщенське-Вознесенськ» ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD TRASIT номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей які слабо реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснив, що він є військовослужбовцем, проходить службу у підрозділі (реквізити якого суд не вказує з міркувань не розповсюдження інформації), вночі виконував бойове завдання і 18.05.2023 року о 09 год. 00 хв. поспішав виконати чергове завдання, був зупинений на блокпосту на 228км. автомобільної дороги Н-24 «Благовіщенське-Вознесенськ», де працівник поліції перевірив його документи, після цього попросив виконати декілька тестових дій (заплющити- розплющити очі, витягнути перед собою руки і долоні). ОСОБА_1 пояснив йому що поспішає на завдання. Після цього працівник поліції відразу почав пропонувати йому проїхати «на вул. Володарського» не пояснюючи причин такої пропозиції. У подальшому працівник поліції ще декілька разів вказував що необхідно проїхати на «на вул. Володарського» вже вказуючи що для проходження огляду на стан наркотичного спяніння, та почав стверджувати про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння які вигадав на ходу.

ОСОБА_1 не маючи достатньо часу для того щоб доводити працівникам поліції відсутність у нього стану спяніння змушений був відмовитися від проходження огляду у м.Миколаїв.

ОСОБА_1 додав що його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, додані до нього матеріали справи, суддя приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Суд має право розглядати саме протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах цього протоколу, не виходячи за межі пред`явленого в протоколі обвинувачення.

Суддею досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 034720 від 18.05 2023 року, направлення на огляд водія до медичного закладу від 18.05.2023 року та відеозапис з нагрудної камери працівника поліції який додано до протоколу.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції який додано до протоколу зафіксовано місце на блокпосту на 228км. автомобільної дороги Н-24 «Благовіщенське-Вознесенськ», де працівник поліції перевірив документи водія ОСОБА_1 , після цього попросив виконати декілька тестових дій (заплющити- розплющити очі, витягнути перед собою руки і долоні). ОСОБА_1 пояснив йому що поспішає на завдання та пояснив що виконував бойове завдання вночі і поспішає на виконання іншого завдання. Після цього працівник поліції відразу почав пропонувати йому проїхати «на вул. Володарського» не пояснюючи причин такої пропозиції та не вказуючи на ознаки спяніння які є підставою для огляду у медичному закладі. У подальшому працівник поліції ще декілька разів вказував що необхідно проїхати на «на вул. Володарського» вже вказуючи що для проходження огляду на стан наркотичного спяніння, однак не вказуючи на ознаки спяніння які є підставою для огляду. Пізніше працівник поліції почав стверджувати про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння які вказані у протоколі ААД № 034720 від 18.05 2023 року. На що ОСОБА_1 відмовився вказуючи що виконує завдання. На цьому відеозапис з місця зупинки транспортного засобу переривається і відновлюється на моменті підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

На відеозаписі ОСОБА_1 поводив себе адекватно, ознак наркотичного спяніння не проявляв.

У направленні на огляд водія ОСОБА_1 до медичного закладу від 18.05.2023 року вказано, що особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив старший сержант взв.2 роти 2, бат. 2 УПП в Миколаївській області ст. сержант поліції Цікорук С.О., разом з тим відеозапис не містить підтвердження доставки ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду і відмови останнього від такого огляду у медичному закладі.

Відеозапис з місця зупинки транспортного засобу переривається .

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів того що перед тим як запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння посадовою особою вказано на відповідні ознаки перебування водія у стані сп`яніння, які могли б бути підставою для проведення такого огляду. Такі ознаки було названо працівником поліції вже після неодноразової пропозиції ОСОБА_1 «проїхати на Володарського» , що дає підстави для сумніву що такі ознаки реально існували, а не були вигадані після з`ясування у водія обставини щодо його поспіху у зв`язку із виконанням завдання.

Також суд звертає увагу на те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у не чітко визначеній формі, не вказуючи конкретний медичний заклад і строки проходження такого огляду в наслідок чого у ОСОБА_1 не могло сформуватися уявлення в який строк він повернеться до виконання свого завдання.

Крім того від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонено не було і посвідчення водія не було вилучено, що також дає підстави для сумнівів у наявності у нього реальних ознак спяніння які могли бути підставою для огляду.

Відтак у судді виникають обґрунтовані сумніви, що така особа взагалі підлягала огляду на стан сп`яніння відповідно до п. 2 та 3 розділу І Інструкції перед тим як працівниками поліції йому було адресовано вимогу проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ст. 7 КУпАП задекларовано принцип, відповідно до якого кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За вищевикладених обставин, доказів які були зібрані працівниками поліції, відсутності інших переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у суду виникають сумніви щодо доведеності його вини у межах пред`явленого обвинувачення.

Оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а фізична особа є більш слабкою стороною у відносинах з державою (під якою згідно практики Європейського суду Європейського Суду з прав людини розуміється вся сукупність державних органів, установ, їх посадових осіб ) то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов`язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь обвинуваченого.

За вищевказаних обставин суд трактує всі сумніви щодо вини ОСОБА_1 на його користь.

Зважаючи на вищевикладене провадження справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за порушення п.2.5. Правил дорожнього руху та скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 221, 245, ст. 247, 248, 249, 252 , 265, 276 , 280, 283 , п.3 ч.1 ст.284 , 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: С.А.Сергієнко