"13" липня 2023 р. Справа № 755/5281/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Вишгородського районного суду Київської області Дьоміної Олени Петрівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 765/5281/23 стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП,

встановив:

У провадженні судді Вишгородського районного суду Київської області Дьоміної Олени Петрівни перебуває справа про адміністративне правопорушення № 765/5281/23, стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП.

12 липня 2023 року до канцелярії Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП про відвід судді Дьоміної О.П. від розгляду справи про адміністративне правопорушення № стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП.

Заява про відвід судді мотивована тим, що 11.07.2023 у судовому засіданні суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О. П. проігнорувала вказані вимоги закону, грубо порушила законні права та інтереси, зокрема право на справедливий розгляд справи у суді, право на доведення свої невинуватості, фактично порушила конституційне право на захист. Призначаючи справу на наступний день суддя не з`ясувала чи можливо проводити розгляд справи на наступний день, чи є можливість в усіх учасників з?явитися у судове засідання саме 12.07.2023, чи достатній час у сторони захисту на підготовку до судового розгляду. Не з?ясувавши вказані питання, призначаючи справу на наступний день суддя демонстративно проігнорувала положення статті 277-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині строків вручення судового виклику учасникам справ, які законодавцем передбачені, зокрема саме з метою належної підготовки до захисту. Дії судді за обставин фактичного позбавлення права на доступ до правосуддя та порушення права на захист, втручання в професійну діяльність адвоката та вчинення перешкод такій діяльності, ще й мають ознаки свавільності, що йде у розріз з принципом закріпленим в чинному законодавстві - створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов?язків. Суддя не має на меті проведення належного судового розгляду (судового слідства), спрямованого на виконання найголовнішого завдання провадження у справі про адміністративне правопорушення - повне і об?єктивне з?ясування її обставин. Наведені обставини свідчать про прагнення судді вирішити як найшвидше справу без додержання вимог процесуального закону, позбавляючи можливості реалізації стороною захисту процесуальних прав та обов?язків спрямованих на виконання завдань у справі про адміністративне правопорушення, що беззаперечно свідчить про упередженість та певну залежність судді. Враховуючи, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права, просив задовольнити заяву про відвід.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду заяви про відвід судді, заяв та клопотань про відкладення розгляду даної заяви не надавав.

Адвокат Юрченко Ю.Б. подав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що його повідомлено в неналежний спосіб та не зазначено на сайті судової влади розгляд даної справи.

ОСОБА_1 та його адвокат Юрченко Ю.Б. в заяві наполягали на виклику до суду, однак в судове засідання не з`явились. Заяву про відвід судді просив суд задовольнити та відвести суддю Дьоміну О.П.

Суддя , враховуючи, що при розгляді заяви про відвід з`ясовано, що обставини, на які посилається адвокат про відкладення є необґрунтованими та не підтвердженими, судом здійснювалось повідомлення про розгляд справи на 12.07.2023 року, на 13.07.2023 року усіма можливими способами зв`язку (смс-повідомлення, повідомлення на електронну пошту, телефонограмою). На сайті судової влади наявна інформація щодо розгляду справи. ОСОБА_1 , який звернувся із заявою про відвід особисто, до суду не з`явився, не подавав клопотання про відкладення.

Враховуючи, що сторона, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду справи, учасником якої він є, та зобов`язана утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, суддя приймає рішення розглянути справу за відсутності особи, яка заявила про відвід та його адвоката.

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П. належним чином повідомлялась про розгляд даної заяви про відвід, в судове засідання не з`явилась, натомість надав заяву, в якій просив проводити розгляд без його участі.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді у відсутність осіб, що не з`явилися.

Дослідивши заяву про відвід, повно та всебічно з`ясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення питання про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді Дьоміній О.П., виходячи з наступних підстав.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 246 КУпАП регламентовано, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які передбачають можливість заявити відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 16.02.2021 у справі № 263/10894/20, суд вказав, що відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, суди в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, зокрема наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про можливість застосування аналогії закону у найближчій галузі права, в даному випадку кримінальному процесуальному законі.

Згідно ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав передбачених статтями 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Мотиви ОСОБА_1 для відводу судді Дьоміної О.П. зводяться до його незгоди з організацією порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема щодо виклику в судове засідання.

При цьому, відповідно до ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Норми ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, порядок виклику в судове засідання не свідчить про неупередженість судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а пов`язаний з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин конкретної справи.

Враховуючи викладене, при розгляді заяви про відвід судді Дьоміної О.П. заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, суд,

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Вишгородського районного суду Київської області Дьоміної Олени Петрівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 755/5281/23 стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Олійник