Провадження №: 3/752/8393/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 листопада 2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши об`єднані матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру щодо матері - ОСОБА_2 , за наступних обставин.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 925383, складеного 18.10.2023 інспектором СПДН ВП Голосіївського УП ГУ НП У м. Києві, 18.10.2023 о 13 год. 10 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_2 в ході якої вдарив її по ногам, словесно ображав, погрожував, принижував.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнав. Пояснив суду, що коли він з`явився додому, побачив матір у стані алкогольного сп`яніння. Мати почала його обзивати і ображати, він зробив їй зауваження, остання на зауваження не реагувала, провокувала конфлікт. Він не стримався, що призвело до словесного конфлікту, між тим жодних насильницьких дій по відношенню до матері він не вчиняв. Також категорично заперечував факт завдання тілесних ушкоджень та застосування фізичної сили до матері.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

З даних рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 18.10.2023 встановлено, що 18.10.2023 о 13 год. 27 хв. на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що нетверезий син її б`є.

З письмових пояснень ОСОБА_2 встановлено, що 18.10.2023 о 12 год. знаходилась за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_1 . Вона вживала алкогольні напої, після чого у неї з сином виник словесний конфлікт, в ході якого син ображав її ненормативною лексикою та принижував.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 категорично заперечував факт вчинення насильницьких дій стосовно матері ОСОБА_2 , внаслідок яких могла би бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю.

Дослідивши матеріали справи, зокрема дані рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, письмові пояснення ОСОБА_2 , вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який заперечував факт вчинення домашнього насильства стосовно матері, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 протиправних дій стосовно матері ОСОБА_2 , внаслідок яких могла або була завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю останньої. Сам лише факт сварки між членами родини не свідчить про завдання шкоди здоров`ю потерпілого. Тим більш, у письмових поясненнях сама ОСОБА_2 зазначає, що між нею і сином відбувся словесний конфлікт, про застосування сином фізичної сили остання не зазначає.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, суд приходить до висновку про відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст. 173-2, ст.ст.251-252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.