Справа № 946/4328/23 Провадження № 3/946/1844/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швець В.М., розглянувши матеріали адміністративних проваджень у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в підприємстві «КаргоПромТранс», що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про здійснення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 164053 від 14 червня 2023 року ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що 14 червня 2023 року о 07 годині 35 хвилині він на 243км автодороги М-15 Одеса-Рені керував автомобілем DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатору Drager Alcotest 6810 № 0515, показник 0,98 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за здійснення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Нечваль Я.В. надали пояснення, в яких провину у скоєнні вказаного правопорушення не визнали, вважають, що протокол складено із суттєвими порушеннями.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 , суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (надалі Порядок).

Відповідно до пунктів 3, 6 Порядку, огляд проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; - лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналогічні положення закріплені в пунктах 6,7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі Інструкція).

Відповідно до вищезазначеного протоколу, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за «керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння».

Проте, згідно з наданим працівниками поліції документами, відповідно до вище наведених Порядку та Інструкції до медичного закладу ОСОБА_1 було направлено, що підтверджується Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному 14 червня 2023 року о 07 годині 55 хвилин. Вказане Направлення свідчить про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager. Також в Направленні вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я - КНП Ізмаїльська центральна лікарня. Але, відповідного протоколу, ОСОБА_1 притягується до відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а не за відмову від проходження огляду. За таких обставин, висновок про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є недоведеним.

З огляду на відсутність доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані сп`яніння, протокол та додані до нього матеріали є недопустимими доказами.

Крім того, відповідно до реч. 2 п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 4248/5 від 09.12.2020 року, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що вносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, щодо якої його складено. Втім, само протокол про адміністративне правопорушення, містить виправлення, а саме у наведенні пункту Правил дорожнього руху, який порушив ОСОБА_1 : так в протоколі направленому до суду вказано пункт 2.9а, а в копії, що отримав від працівників поліції Захаренков Д.Ю. п. 2.9, що свідчить про те, що після складання протоколу та вручення копії притягує мій особі, працівники поліції внесли виправлення в протокол.

Крім того, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Працівниками поліції під час спілкування не доведено водію ОСОБА_1 про допущення ним будь-яких порушень Правил дорожнього руху, за які його було зупинено, що у свою чергу стало б підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за відповідне правопорушення, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такі висновки виходять з постанови Одеського апеляційного суду від 06.03.2023 року по справі № 495/489/23, які повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б достовірно вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у матеріалах справи відсутні.

В рішеннях «Малофеева проти Росії» від 30 травня 2013 року та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 року, ЄСПЛ зазначив, що коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права взяти на себе функції обвинувачення, самостійно редагувати її, а, так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому що відсутній жодний належний доказ скоєння правопорушення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 та п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 130, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду В.М.Швець