ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1943/22 Номер провадження 33/814/644/23Головуючий у 1-й інстанції Малтиз А.В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Греся А.О., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Охмака В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Охмака В.І., на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчук від 27 липня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 496 гривень 20 копійок судового збору на користь держави.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 12 лютого 2022 року приблизно о 08 годині 46 хвилин по вул. Лікаря О. Богаєвського в м. Кременчук Полтавської обл. у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «Ford Scorpio», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі адвокат Охмак В.І. просить скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчук від 27 липня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції: не врахував те, що під час огляду в медичному закладі лікарем було безпідставно відмовлено ОСОБА_1 в здачі крові для аналізу вмісту алкоголю в ній та результати застосування засобу вимірювальної техніки склали 0, 35 і 0,33 проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 , в той час як згідно з медичною документацією допустимий вміст алкоголю в крові становить 0, 5 проміле; в оскаржуваній постанові здійснив трактування пояснень поліцейських і відеозапису на користь своїх висновків всупереч їх точному змісту; всупереч заяві про ознайомлення з матеріалами провадження розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його представника, у зв`язку з чим, зокрема, не допитав поліцейських і лікаря, який проводив огляд.

Суд апеляційної інстанції заслухав думку адвоката на підтримку апеляційної скарги, перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вимогами ж п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №013797 12 лютого 2022 року приблизно о 08 годині 46 хвилин ОСОБА_1 по вул. лікаря О. Богаєвського в м. Кременчук Полтавської обл. у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «Ford Scorpio», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. У протоколі ОСОБА_1 підтвердив те, що згоден із суттю вчиненого ним даного правопорушення, що засвідчив власноручним записом і підписом (а.с.1).

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Ford Scorpio», н.з. НОМЕР_1 , за встановлених вище місця, дати й часу в апеляційній скарзі не оспорюється.

Проте, доводи представника, які зводяться до неперебування ОСОБА_1 при виконанні функцій водія в стані алкогольного сп`яніння та порушення процедури проведення огляду для визначення згаданого стану в медичному закладі, є безпідставними.

Так, наведені в протоколі обставини підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з аналізу яких установлено, що 12 лютого 2022 року приблизно о 08 годині 46 хвилин ОСОБА_1 по вул. лікаря О. Богаєвського в м. Кременчук Полтавської обл. керував транспортним засобом «Ford Scorpio», н.з. НОМЕР_1 , і був зупинений поліцією. Затим ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНМП «Кременчуцька центральна районна лікарня», результати якого засвідчили те, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.6).

Зафіксовані ж засобами об`єктивного контролю (відеозаписами) обставини об`єктивно узгоджуються з висновком медичного огляду №49 від 12 лютого 2022 року, відповідно до якого встановлено перебування ОСОБА_1 , в тому числі під час керування автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2).

Як убачається з витребуваного судом апеляційної інстанції акту №49 від 12 лютого 2022 року, складеного до зазначеного вище медичного висновку, лікарем установлено, що в ОСОБА_1 були, зокрема: змазаність мови, гіперемія шкіри обличчя, виконання з промахом пальце-носової проби, запах алкоголю з порожнини рота. За результатами застосування спеціального технічного приладу «Драгер Алкотест 7510», встановлено 0, 35 та через проміжок часу - 0, 33 проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 . На підставі всіх отриманих під час огляду даних у їх сукупності лікарем і було надано висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що використання лікарем закладу охорони здоров`я вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ України, під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння є лише однією зі складових такого огляду й саме по собі не утворює вирішальну та єдину підставу для встановлення названого вище стану. При проведенні огляду в медичному закладі поряд із проведенням замірів за допомогою спеціальних засобів вимірювальної техніки лікарем досліджується клініка сп`яніння обстежуваної особи, шляхом проведення відповідних тестів, замірів, візуального огляду, за сукупністю чого встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду та на підставі якого в подальшому видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи ж апеляційної скарги з приводу непроведення лікарем лабораторного дослідження як на підставу для визнання недійсним його висновку є необґрунтованими, оскільки обов`язковість проведення згаданого дослідження пов`язується виключно з випадками визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а не алкогольного сп`яніння, як це має місце за обставин розглядуваної справи (п.7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року). При цьому, визначення методів медичного огляду обстежуваної особи та достатність даних для надання відповідного висновку належить до компетенції лікаря.

Разом з тим, порушень порядку проведення лікарем огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я не встановлено. Зазначені вище висновок та акт складені лікарем закладу охорони здоров`я в межах його повноважень за правилами, передбаченими Розділом ІІІ зазначеної вище Інструкції, з наведенням детального опису здійсненого дослідження, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає об`єктивних підстав ставити під сумнів обрані компетентним лікарем методи при здійсненні огляду та встановлені у висновку з актом результати.

Отже, викладені вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і об`єктивних підстав не довіряти їм немає.

Так само необґрунтованими апеляційний суд уважає посилання адвоката на те, що місцевий суд безпідставно не допитав поліцейських і лікаря, який проводив огляд.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що наявні в матеріалах справи відеозаписи, висновок та акт медичного огляду містять необхідні відомості для повного й усебічного з`ясування обставин справи, перевірки узгодженості доказів між собою. Ними зафіксовано обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, деталі проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та отримання результатів цього огляду. Таким чином, і апелянтом не обґрунтовано, що поліцейські й лікар могли повідомити суду невідомі або ж інші відомості, які мали б значення для встановлення суттєвих обставин учиненого правопорушення й були відсутніми в матеріалах провадження.

Аргументи апелянта з приводу того, що місцевий суд в оскаржуваній постанові здійснив довільне трактування пояснень поліцейських і відеозапису є неспроможними, оскільки суд першої інстанції безпосередньо не посилався на пояснення поліцейських як на докази винуватості ОСОБА_1 та не тлумачив дані відеофіксації довільно й всупереч їх змісту.

Таким чином, доводи та підстави, з яких ставиться питання про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм з водійським посвідченням серії НОМЕР_2 від 27 жовтня 2016 року, що підтверджується довідкою ВАП БПП у м. Кременчук ДПП та витягом із системи «НАІС» (а.с.4-5).

Тому, суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Щодо тверджень апелянта про здійснення розгляду справи без участі ОСОБА_1 та його представника під час провадження в суді першої інстанції, то можливість реалізації прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, ОСОБА_1 і його представнику було надано в суді апеляційної інстанції, якими вони й скористались у повному обсязі.

Ураховуючи викладене вище, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Охмака В.І., залишити без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчук від 27 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун