ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/1833/22 Головуючий в 1 інст. Сидорова М.В.
Провадження №33/807/99/23 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Піскарьова А.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Піскарьова А.О. на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно з постановою суду, 15 червня 2022 року о 00.35 годин в місті Запоріжжі в Хортицькому районі на перехресті вул.Міська з НОМЕР_4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «RENAULT KANGOO», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. В порушення п.2.5 ПДР України водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування відсторонений, про повторність попереджений. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Піскарьов А.О. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена помилково.

Так, сторона захисту, заперечує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «RENAULT KANGOO», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Крім того, у протоколі зазначено, що адміністративне правопорушення сталося у м.Запоріжжя, Хортицький район, на перехресті вул.Міська з НОМЕР_4, проте блокпост, на якому зупинили членів Громадської організації «ІНФОРМАЦІЯ_2» - знаходиться по АДРЕСА_2.

В порушення норм діючого КУпАП, протокол було складено на особу, яка не перебувала за кермом «RENAULT KANGOO».

Протокол було складено рядовим ОСОБА_2 , який не бачив чи було вчинення адміністративного правопорушення чи ні, адже під`їхав на блокпост вже після зупинки на ньому транспортного засобу «RENAULT KANGOO».

Окрім цього, співробітники поліції відмовили у наданні права ОСОБА_1 користуватися юридичною допомогою адвоката.

З оглянутого відеозапису не вбачається наявність візуальних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

На думку сторони захисту, відео демонструє дії працівників поліції, які фактично зводилися до отримання незгоди ОСОБА_1 від проходження огляду, що за відсутності жодних об`єктивних підстав для такої пропозиції, слід вважати формальним підходом з боку працівників поліції.

Крім того, всупереч вимогам Інструкції, відеозйомка не велася з моменту виконання службових обов`язків і безперервно до її завершення, відеозапис зроблений вибірково.

ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням конкретного спеціального технічного засобу, його не було проінформовано про порядок застосування такого спеціального технічного засобу, не повідомлявся також назва та номер спеціального технічного засобу.

Разом з тим, рапорт працівника поліції не може бути належним та допустимим доказом у розумінні ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В додаткових письмових поясненнях захисник-адвокат Піскарьов А.О. зазначив, що відеозаписом, долученим до матеріалів справи, не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом RENAULT KANGOO, з державними номерами НОМЕР_2 . Крім того, співробітники поліції порушили право ОСОБА_1 , яке встановлене ст.59 Конституції України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, склавши протокол про адміністративне правопорушення без участі адвоката. Сторона захисту вважає, що поліцейськими була порушена підсудність справ про адміністративні правопорушення, визначена ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Піскарьова А.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №147649 від 15 червня 2022 року, з якого вбачається, що 15 червня 2022 року о 00.35 годин в місті Запоріжжі в Хортицькому районі на перехресті вул.Міська з НОМЕР_4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «RENAULT KANGOO», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. В порушення п.2.5 ПДР України, водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування відсторонений, про повторність попереджений. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд за допомогою Alcotest Drager 6810 №05003 не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 , що підтверджується підписом останнього;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 червня 2022 року;

- у розписці ОСОБА_1 від 15 червня 2022 року;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» відповідно до якої у гр. ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає. Посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 24 жовтня 2015 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними:

в рапорті поліцейського СРПП відділення поліції №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_16, згідно з яким, останній доповідає, що 15 червня 2022 року близько о 00:35 годин під час несення служби на БП №10 спільно зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , старшим сержантом поліції ОСОБА_4 та сержантом поліції ОСОБА_5 , у комендантську годину був зупинений автомобіль «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Даний громадянин пояснив, що він рухався додому, до місця свого мешкання. Після чого на місце події було викликано наряд «Хижак 703» для складання протоколу про адміністративне правопорушення;

в рапорті інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18, згідно з яким, останній доповідає, що 15 червня 2022 року патрулюючи у складі 703 екіпажу, рядового поліції ОСОБА_19 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 у Хортицькому районі м.Запоріжжя., на БП на перехресті вул.Міська та НОМЕР_4 близько 00:35 було зупинено ТЗ «RENAULT KANGOO» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Особу встановлено за ПВ в «ДІЯ» серії НОМЕР_5. Водій перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager та у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився. Посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось, тимчасовий дозвіл не видавався. Про повторність попереджений. Від керування ТЗ відсторонений. На ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП серії ДПР18 №147649. Проводилась відеофіксація на бодікамеру №473913.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими, а у своїй сукупності достатніми для прийняття відповідного рішення.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Його захисник-адвокат Піскарьов А.О. в ході розгляду справи судом першої інстанції просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів, що підтверджують його вину, а саме те, що він керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції. Рапорт працівника поліції не може бути належним та допустимим доказом у розумінні ст.251 КУпАП. Єдиним доказом у матеріалах справи, який нібито доводить його вину, є відеозапис, проте ним не встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відповідно вчинення інкримінованого порушення. Протокол про адміністративне правопорушення був складений стосовно ОСОБА_1 лише тому, що він є власником автомобіля. При цьому свідки, які були в той день та час поруч з ОСОБА_1 та допитані під час судового розгляду, спростовують факт керування ним транспортним засобом.

За клопотанням сторони захисту в ході розгляду справи в суді першої інстанції в якості свідка було заслухано ОСОБА_6 , яка пояснила, що ОСОБА_1 є головою ГО «ІНФОРМАЦІЯ_2» та її керівником. В день 14 червня 2022 року між членами вказаної ГО та працівниками поліції стався словесний конфлікт. Ввечері цього ж дня ОСОБА_1 , вона та інші члени ГО поїхали до с.Бабурка Запорізького району, щоб домовитись про благодійну вечерю. Власник закладу запропонував дегустацію вин. ОСОБА_1 продегустував вино. Повертались додому вночі, вона була за кермом автомобіля марки «Рено Кенго», номерний знак не пам`ятає. ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні, також в автомобілі були його друг ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Їх зупинили на блокпосту. Після перевірки документів, оскільки в автомобілі були нетверезі пасажири, на блокпост викликали патрульну поліцію. На блокпост приїхали працівники поліції, з якими вдень у членів ГО стався конфлікт. Вона казала патрульним про те, що саме вона була за кермом, а не ОСОБА_1 , але її ніхто не слухав. На блокпосту вони перебували до 3-4 годин ранку. Після чого поїхали до дому, вона продовжила керувати автомобілем.

Свідок ОСОБА_10 в суді першої інстанції пояснила, що вона є знайомою ОСОБА_1 та членом ГО «ІНФОРМАЦІЯ_2». Вночі 15 червня 2022 року вона перебувала за кермом автомобілю марки «Мерседес». В іншому автомобілі за кермом перебувала ОСОБА_6 , з нею їхали ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Їх зупинили на блокпосту, на який викликали працівників патрульної поліції. Патрульні склали на ОСОБА_1 та ОСОБА_11 протоколи, нібито вони перебували за кермом автомобілів в стані сп`яніння, хоча вона пояснювала, що вони за кермом не були. Про що спілкувався ОСОБА_1 з працівниками поліції не чула.

Свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції пояснив, що він є другом ОСОБА_1 та членом ГО «ІНФОРМАЦІЯ_2». Вночі 15 червня 2022 року вони повертались додому. Він разом з ОСОБА_11 перебували в автомобілі, яким керувала ОСОБА_10 . Іншим автомобілем керувала ОСОБА_6 , з нею їхав ОСОБА_1 . Їх зупинили на блокпосту, де стався конфлікт, у зв`язку з чим на блокпост викликали патрульну поліцію. Приїхали патрульні, з якими вдень у них стався конфлікт. Спілкувались вони не коректно, на підвищених тонах. Автомобіль ОСОБА_1 з блокпоста забрав інший водій, ім`я якого він не знає.

Свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції пояснив, що він є членом ГО «ІНФОРМАЦІЯ_2» та другом ОСОБА_1 . Вночі 15 червня 2022 року повертались додому на двох автомобілях. ОСОБА_1 їхав в автомобілі на пасажирському сидінні, яким керувала ОСОБА_6 . Він був в іншому автомобілі, яким керувала ОСОБА_10 . На блокпосту їх зупинили, при цьому поводились з ними по хамські. На блокпост приїхав екіпаж патрульної поліції, з яким вдень у членів ГО «ІНФОРМАЦІЯ_2» був конфлікт. Через цей конфлікт відносно нього та ОСОБА_1 склали протоколи за ст.130 КУпАП. Після цього вони поїхали додому, за автомобілем ОСОБА_1 приїхав інший водій.

В свою чергу, до показань свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 суд першої інстанції обґрунтовано поставився критично, оскільки вказані особи є друзями ОСОБА_1 та членами очолюваної останнім громадської організації, отже є особами, які зацікавлені у сприятливому для нього вирішенні справи.

Окрім того, показання вказаних осіб спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

При апеляційному розгляді захисник-адвокат Піскарьов А.О. навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу свого захисника та додатково зазначив, що до війни він був бізнесменом, організував фонд, де працює близько 400 осіб. В той день вони їздили до м.Токмак, попали під обстріл. Зупинився один екіпаж поліції. Він під`їхав, зробив зауваження, так як авто зайняло три місця та не змогли під`їхати волонтери. Після цього, ОСОБА_1 з компаньйоном на двох авто поїхали по товар, домовитись продати речі, щоб зібрати на якесь авто, щоб доставити. Його пригостили бокалом вина, запропонували відвезти всіх по домах. У всіх були перепустки. В АДРЕСА_3 був блокпост, працівники поліції запитали, чому вони їхали у комендантську годину, на що ним було пред`явлено перепустку. Потім всі ці перепустки забрали, вийшли військові, сказали, що ніхто нікуди не поїде. Приїхала патрульна поліція, попався екіпаж, з яким був конфлікт. Він все пояснював. Поліцейські сказали, що все буде добре в суді. Він зробив все як було сказано поліцейськими. Працівниками поліції було запропоновано пройти освідування, сказали, що одноразовий держатель закінчився, інший продути він відмовився. Далі працівники поліції їх супроводили та вони поїхали далі. Він алкоголь не вживає, оскільки переніс операцію, але в зазначений в протоколі день дозволив собі випити.

За клопотанням сторони захисту в ході апеляційного розгляду справи в якості свідка було заслухано поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП рядового ОСОБА_2 , який пояснив, що надійшов виклик на службовий планшет про те, що на блокпості був зупинений транспортний засіб, водій якого перебував в стані алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце, в ході спілкування з водієм ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, Після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на алкоголь, на що останній відмовився. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 він не зупиняв. ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом. Було два автомобіля та багато осіб. Він не пригадує, щоб хтось повідомляв, що транспортним засобом керувала інша особа, а не ОСОБА_1 . Був виклик. Дані були зафіксовані в планшетному пристрої, в т.ч. про те, хто керував транспортним засобом та хто зупиняв транспортний засіб. На місці зупинки транспортного засобу була конфліктна ситуація у ОСОБА_1 та працівників блокпосту. Відомості щодо району було вирішено разом з колегами, встановлено, що це був Хортицький район. Гугл-карта, за якою можна було визначити з точністю район, в той час була закрита. Суть правопорушення ОСОБА_1 роз`яснювалась. Чи повідомлялись ОСОБА_1 , які в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 не пам`ятає. Також не пам`ятає, чи роз`яснювалась ОСОБА_1 можливість щодо проходження огляду в медичному закладі. Причини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду не пам`ятає.

За клопотанням сторони захисту в ході апеляційного розгляду справи в якості свідка було заслухано поліцейського СРПП відділення №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_16, який пояснив, що він заступив на чергування на блокпості разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . Була комендантська година, їхав автомобіль червоного кольору, гібрид. За кермом був ОСОБА_1 . Під час перевірки документів ОСОБА_1 повідомив, що їхав додому. Під час спілкуванням з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що останньому було повідомлено. ОСОБА_1 почав нервувати, сказав, що їх кормить. Після цього, старший зміни повідомив 102 про вищевказану ситуацію. Далі чекали, поки приїде патрульна поліція. Приїхавши на місце, поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився. У автомобілі знаходились друзі ОСОБА_1 . Позаду був автомобіль Мерседес, водій якого був тверезий. Його бодікамеру забрали працівники поліції, щоб долучити до матеріалів справи. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено у комендантську годину, десь о 00:00 годині ночі. У ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, запах алкоголю з порожнини рота. Блок-пост розташований у Хортицькому районі м.Запоріжжя. Поліцейський ОСОБА_16 повідомив, що вулиця, на якій знаходиться блокпост, відноситься саме до Хортицького району м.Запоріжжя. ОСОБА_1 не заперечував того факту, що саме він був за кермом авто. Останній заперечував, що був у стані сп`яніння. ОСОБА_1 спочатку не надав спеціальної перепустки. Такого, щоб ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу просив би надати йому можливість скористатись послугами адвоката, ОСОБА_16 не пам`ятає.

За клопотанням сторони захисту судом апеляційної інстанції до УПП в Запорізькій області здійснено запит про надіслання (за наявності) відеозапису, на який посилався поліцейський СРПП відділення поліції №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області старший сержант поліції ОСОБА_16 , на якому, за його словами, зафіксовано момент зупинки працівниками поліції транспортного засобу «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1

23 травня 2023 року на запит суду надійшла відповідь т.в.о. начальника ОСОБА_17 , згідно з якою, останній повідомляє, що до сектору зв`язку та телекомунікації УПП в Запорізькій області не надавались відеозаписи від співробітників СРПП ВП №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області до протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП від 15 червня 2022 року серії ДПР18 №147649 стосовно ОСОБА_1 .

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Піскарьова А.О., та заявлені стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, а також досліджені при апеляційному розгляді додаткові докази правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 є безпідставним та спростовується наявними у справі доказами в т.ч. відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису убачається, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 .

В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 пояснював напрямок свого руху, вказавши, що їхав додому у м.Запоріжжя.

Відеозаписом події зафіксовано, що в автомобілі «RENAULT KANGOO», коли до нього підійшов ОСОБА_1 з поліцейським, на пасажирському сидінні знаходилась жінка, на задніх пасажирських сидіннях також перебували пасажири, водійське сидіння було вільним, що поряд з іншим також підтверджує факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 (фрагмент відеозапису 03 хв. 15 сек.)

Більше того, в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 від 15 червня 2022 року (арк.справи №4), в якій останній зазначає, що при зупинці транспортного засобу він припаркувався без порушень ПДР, свій автомобіль «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , залишено на місці, звідки його забере інший водій.

Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент його зупинки працівниками блокпосту, у суду апеляційної інстанції немає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.

Версія сторони захисту, в т.ч. ОСОБА_1 щодо обставин справи, не є переконливою та спростовується наявними в матеріалах справи доказами, вказаними вище.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З приводу доводів сторони захисту щодо відсутності у ОСОБА_1 візуальних ознак алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

З наявного в справі відеозапису убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з такими обставинами, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній відмовився.

ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з матеріалами справи, під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 своєї вини не заперечував та не оспорював фактичні обставини справи.

Більше того, останній не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, при цьому зазначивши, що вжив 100 г вина.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно доводів сторони захисту щодо недопустимості як доказу наявного в матеріалах справи відеозапису, оскільки цей запис здійснювався не безперервно, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи, цей запис підтверджує обставини, які підлягають доведенню.

Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

Відомостей про те, що відео фіксація здійснювалась за допомогою недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що рапорт працівника поліції не може вважатись належним та допустимим доказом у розумінні ст.251 КУпАП, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Вина ОСОБА_1 підтверджується перш за все вищевказаними відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду, направлення на огляд ОСОБА_1 та відеозаписом події.

В свою чергу, відомості з вищевказаних рапортів повністю узгоджуються з іншими доказами.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням конкретного спеціального технічного засобу, його не було проінформовано про порядок застосування такого засобу, не повідомлявся номер та назва спеціального технічного засобу, не є слушними.

Так, наявні в справі докази поза розумнім сумнівом підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810, так і в медичному закладі.

Зокрема, вказані відомості відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень. В акті огляду також відображено, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу, що засвідчено підписом останнього. В направлені на огляд відображено, що ОСОБА_1 відмовився і від проходження огляду у медичному закладі, що узгоджується з відеозаписом.

Те, що протокол було складено поліцейським ОСОБА_2, який не зупиняв транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 (на що звертає увагу сторона захисту), не вказує про безпідставність складеного протоколу, не спростовує висновків суду та допустимості наявних доказів.

Порушення права ОСОБА_1 на захист та упередженого ставлення до нього з боку працівників поліції під час оформлення адміністративного матеріалу з матеріалів справи не убачається.

Твердження сторони захисту про те, що на ОСОБА_1 чинився тиск та останній під відеозапис казав те, що йому нав`язували працівники поліції, також не є слушними, оскільки нічим не підтверджується.

Згідно з відеозаписом, ОСОБА_1 без жодного примусу давав пояснення з приводу обставин справи та відповідав на запитання працівника поліції.

Крім того, відеозаписом підтверджено, що під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 працівниками поліції були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП в т.ч. про право користуватись правової допомогою (фрагмент відеозапису 05 хв. 10 сек.).

Жодних клопотань з даного приводу ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу заявлено не було.

Більш того, при апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист, проте висновки суду першої інстанції стороною захисту не спростовані.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Порушень правил територіальної підсудності у цій справі не убачається, клопотань щодо витребування додаткової інформації з зазначеного питання стороною захисту не заявлено.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Документи, надані стороною захисту, щодо волонтерської діяльності ОСОБА_1 , наявності в нього чисельних подяк, виходячи з положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є підставою для звільнення останнього від адміністративної відповідальності за вищевказане адміністративне правопорушення чи пом`якшення накладеного стягнення.

Практика Верховного Суду, на яку посилається захисник, також не є підставою для закриття провадження в цій справі, оскільки вказані захисником рішення суду касаційної інстанції стосуються інших справ та інших правових ситуацій.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Піскарьова А.О. залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 337/1833/22