КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/8407/23Головуючий у І інстанції: Кабанячий Ю.В.
Провадження №33/824/5219/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М УКРА Ї Н И

21 грудня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Романюк Марини Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Киїської області від 2 вересня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2023 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп..

Не погоджуючись з даним рішенням судді захисником Романюк М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій вона просить оскаржувану постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснювалися його права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.Також йому не повідомлено про право та можливість отримання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до Закону України «Про безоплатну вторинну допомогу»

Вказує, що з матеріалів справи вбачається, що конфлікт стався не в громадському місці (ані вулиця, ані приміщення відділку поліції не є громадським місцем), а також, що висловлювання ОСОБА_1 стосувалися когось особисто матеріалами справи не підтверджується. Будь-які інші докази, які б вказували на посягання громадського порядку та спокою громадян, при вчиненні правопорушення, в матеріалах справи відсутні.А тому, на думку, захисника, поліцейськими було порушено порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що доданий до адміністративного матеріалу рапорт не ідентифікований в протоколі та взагалі не може бути прийнятий судом до уваги.Поліцейський є зацікавленою особою, тому у розумінні статті 251 КУпАП такий рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року (справа №524/5741/16-а, №К/9901/33786/18).

Заслухавши в судовому засіданні захисника Романюк М.В., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що вина ОСОБА_1 , повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 070822 від 23.08.2023 (а.с.2); протоколом адміністративного затримання (а.с.3); відеозаписом в місця події (а.с.8).

Апеляційний суд повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об'єктивна сторона правопорушення передбачена ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Із матеріалів справи встановлено, що 23.08.2023 року о 22 год. 45 хв., в м. Бориспіль ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії відносно інспектора взводу №2 роти №4 БПП в м. Бориспіль ст. лейтенанта ОСОБА_3 , а саме виражався в бік останнього нецензурною лайкою, чим принизив його честь та гідність та образив громадську мораль, на неодноразові вимоги припинити правопорушення не реагував, за що передбачена відповідальність ст. 173 КУпАП.

Суддя не вправі у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті ознаки правопорушення, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції.

Згідно зі ст. 173 КУпАП, обов`язковими складовими об`єктивної сторони такого правопорушення як «дрібне хуліганство» є те, що вчинювані дії «порушують громадський порядок і спокій громадян».

Хоча законодавство України й не містить чіткого визначення поняття громадського порядку, в той час безперечним є те, що він полягає у таких обумовлених потребами суспільства врегульованих правовими та іншими соціальними нормами умовах, які мають, крім іншого, на меті захист найвищої соціальної цінності в Україні: людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканості і безпеки, та забезпечення громадського спокою - спокійної обстановки суспільного життя, створення нормальних максимально сприятливих умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Таким чином порушення громадського спокою завжди є порушенням громадського порядку і, відповідно, суд першої інстанції не вийшов за межі обвинувачення, виклавши встановлені обставини вчиненого правопорушення у тій формі, яка відповідає змісту диспозиції ст. 173 КУпАП.

Необхідно зазначити, що нецензурна лайка це одна з грубих форм неповаги до громадської моральності, непристойні висловлювання, різновид словесної брутальності, які висловлені публічно в місці, де можуть бути і були почуті людьми. Хоча словесне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю, проте використання нецензурних слів виявляє грубе, образливе ставлення до оточуючих незалежно від їх кількості. Вулиця в цьому сенсі є громадським місцем.

Таким чином, враховуючи викладене апеляційний суд приходить висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано заст. 173 КУпАП, оскiлькивін вчинив дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в бік поліцейського в громадському місці, що порушило громадський порядок і спокій громадян.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, зокрема, суд порушив норми матеріального права неправильно витлумачивши склад дрібного хуліганства у частині суб`єктної сторони апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог ст.ст.245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Доводи апеляційної скарги захисника спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, відтак, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2023 рокубез змін.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Романюк Марини Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 гривень, - залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус