ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/356/23 Справа № 711/104/23 Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у І інстанції Михальченко Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Шмиголя О.Г., правопорушника ОСОБА_1 та представника потерпілого адвоката Пегіна Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Шмиголя О.Г. на постанову Придніпровського райсуду м. Черкаси від 23.05.2023 р., якою

ОСОБА_1 ,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.

Черкаси, громадянина України,

одруженого, освіта середня, не

працює, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ст.124 КУпАП, провадження по справі закрите по закінченню строків, передбачених ст. 38 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 27.12.2022 р. о 12 год. 49 хв. в м. Черкаси по вул. Благовісна, 269/1, ОСОБА_1 керував велосипедом «Cube» та при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf» р/номер НОМЕР_1 , в результаті удару авто здійснило наїзд на автобус «Богдан» р/номер НОМЕР_2 , який стояв праворуч на зупинці. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив п. п. 6.5, 6.7 та 10.1 ПДР України, за що передбачена адмінвідповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Шмиголь О.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити справу. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не об`єктивно дослідив обставини справи щодо параметрів руху велосипедиста ОСОБА_1 перед ДТП. Твердження суду про те, що ОСОБА_1 раптово почав змінювати напрямок руху, виїхав з потоку автомобілів, а тому водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування, а тому лише дії велосипедиста є в причинному зв`язку з ДТП не відповідає дійсності. Велосипедист ОСОБА_1 перетинав проїзну частину вул. Благовісна рухаючись під кутом до краю проїзної частини, напрямок руху не змінював. Крім того, наявність або відсутність технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування у водія «Volkswagen Golf» ОСОБА_2 не встановлено експертами при проведенні автотехнічної експертизи. Водій ОСОБА_2 повинен був застосувати екстрене гальмування без зміни напрямку руху, що встановлено експертизою, тому дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України та знаходяться в причинному зв`язку з наїздом вищезазначеного автомобіля на автобус «Богдан». Суд також не зазначив, які саме невідповідні дії велосипедиста ОСОБА_1 знаходяться в причинному зв`язку з наїздом на нього автомобіля та чи не знаходяться ці невідповідності в причинному зв`язку з наъздом вищезазначеного автомобіля на автобус. Наголошує, що саме водій автомобіля ОСОБА_2 змінив напрямок руху не внаслідок наїзду на велосипедиста ОСОБА_1 , а внаслідок впливу водія на органи рульового керування автомобіля. Судом першої інстанції не прийнято до уваги порушення права на захист ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника Шмиголя О.Г. та правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, представника потерпілого адвоката Пегіна Р.М., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Правила руху велосипедистів визначаються Постановою КМУ «Про правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001 р., зі змінами і доповненнями, де зазначено, окрім специфічних обов`язків та обмежень, що велосипедисти також повинні виконувати вимоги правил, що стосуються водіїв або пішоходів.

Велосипедист, що рухається проїзною частиною є повноправним учасником дорожнього руху. Він, відповідно, повинен знати і дотримуватися правил дорожнього руху.

Велосипедист може здійснювати будь-які маневри, не заборонені правилами. Маневри на проїзній частині мають бути передбачуваними, зрозумілі іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Також, п. 10.2 ДПР України встановлено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, а саме що 27.12.2022 р. о 12:49 год. в м. Черкаси по вул. Благовісна, 269/1 ОСОБА_1 керував велосипедом «Cube» та при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності і скоїв зіткнення з автомобілем

«Volkswagen Golf» р/номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті удару автомобіль здійснив наїзд на автобус «Богдан» р/номер НОМЕР_2 , який стояв праворуч на зупинці. ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 6.5, 6.7 та10.1 ПДР України та внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, про те що не дотримання велосипедистом ОСОБА_1 правил ПДР України є в причинно-наслідковому зв`язку з даною ДТП і з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, доведена належними і достовірними доказами, а саме: протоколом про адмінправопорушення серії ААБ №048720 від 27.12.2022 р., схемою ДТП від 27.12.2022 р., відеозаписом з автомобільного відеореєстратора, висновком експерта № СЕ-19/124-23/1278-ІТ від 8.05.2023 р..

Апеляційний суд вважає доведеним, поза розумним сумнівом, що саме велосипедист ОСОБА_1 здійснив недозволений ПДР України маневр, не врахував дорожню обстановку, не переконався що його маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїжджаючи з третьої смуги дороги на першу, створив аварійну ситуацію, допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf» р/номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та в результаті удару автомобіль «Volkswagen Golf» здійснив наїзд на автобус «Богдан» р/номер НОМЕР_2 , який стояв праворуч на зупинці, а в умовах аварійної ситуації дії від водія автомобіля «Volkswagen Golf» неможливо вимагати діяти за ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На основі досліджених доказів суд першої інстанції встановив, що зіткнення, яке спричинило пошкодження автомобіля «Volkswagen Golf» р/номер НОМЕР_1 та автобуса «Богдан» р/номер НОМЕР_2 сталося після недозволеного маневру іншого водія, а саме ОСОБА_1 , який на велосипеді рухався поперек напрямку смуг руху, раптово із-за вантажівки виїхав на смугу руху автомобіля «Volkswagen Golf». Водій ОСОБА_2 не повинен був передбачати, що інший учасник дорожнього руху буде так зухвало рухатися, через щільний потік автомобілів та високі габарити вантажівки водій ОСОБА_2 не бачив, що велосипедист ОСОБА_1 рухається напереріз йому, він рухався по своїй смузі руху відповідно до умов дорожньої обстановки, а саме відсутність будь-яких перешкод в напрямку його руху,00 що виключає в діях ОСОБА_2 порушення ПДР України, про які вказується в апеляційній скарзі, оскільки аварійна ситуація спричинена не його діями, а іншим водієм. Саме по собі не уникнення зіткнення з автобусом не може бути поставлено йому у провину, оскільки його дії були вимушеними і не перебували у прямому причинному зв`язку із суспільно небезпечними наслідками, що настали.

У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР України) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні неправомірних наслідків. Причинний зв`язок в таких випадках встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР України й відповідними наслідками. При цьому виключається адмінвідповідальність ОСОБА_2 , який вимушено діяв не у повній відповідності до ПДР України, через створення аварійної ситуації іншим учасником дорожнього руху ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про те, що водій автомобіля «Volkswagen Golf» ОСОБА_2 повинен був застосувати екстрене гальмування без зміни напрямку руху, а тому дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України та знаходяться в причинному зв`язку з наїздом вищезазначеного автомобіля на автобус «Богдан» є необґрунтованими, оскільки саме недозволений ПДР України маневр велосипедиста ОСОБА_1 , яким було створено аварійну ситуацію, перебуває у прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та пошкодженнями транспортних засобів.

Посилання в апеляційній скарзі апелянта на те, що судом першої інстанції не встановлено вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є такими, що не заслуговують на увагу виходячи з наступного. Доводи апеляційної скарги про доцільність підтвердження вини особи у таких справах для майбутньої можливої преюдиції при вирішенні цивільних позовів, слід вважати помилковим, оскільки у порядку цивільного судочинства може бути вирішено будь-який цивільно-правовий спір, в тому числі з приводу цієї події, без наявності постанови суду про підтвердження вини особи у вчиненні адмінправопорушення.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адмінправопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адмінвідповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з порушеннями норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б мали наслідком скасування чи зміну постанови допущено не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Придніпровського райсуду м. Черкаси від 23.05.2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрите на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Шмиголя О.Г. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А. В.