Номер провадження: 33/813/955/23
Номер справи місцевого суду: 521/7762/23
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., секретаря судового засідання Стоянової Л.І., за участю захисника Осьмініна С.Д. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 25.04.2023 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого по найму, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір в дохід держави у сумі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до вказаної постанови, 22.02.2023 о 22 год. ОСОБА_1 у м. Одесі по вул. Нескучна, буд. 40, керував транспортним засобом «BMW» д.н. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проведено зі згоди водія, у встановлено законом порядку, у медичному закладі, висновок №000325 від 01.03.2023.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погодився із оскаржуваною постановою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне:

- матеріалами справи не підтверджений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наявний відеозапис не відтворює подій перед зупинкою автомобіля та саму зупинку. Саме перебування на місці водія не доводить факту керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

- всупереч Закону України «Про національну поліцію» поліцейський підійшов до транспортного засобу, який не рухався, однак причину зупинки не повідомив. Окрім того, він не допустив будь-яких порушень, за які його слід було б зупинити.

- огляд на стан сп`яніння був проведений із порушенням вимог законодавства, оскільки з матеріалів справи не вбачається на яких підставах поліцейськими було вирішено провести огляд у медичному закладі. Зі змісту відеозапису зазначені обставини не вбачаються. Більш того, працівниками поліції не було дотримано алгоритму проведення огляду водія на стан сп`яніння, зокрема інформування про порядок застосування технічного засобу, залучення двох свідків, видача направлення з метою виявлення стану сп`яніння.

- в матеріалах справи відсутнє направлення водія на визначення стану наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я;

- зі змісту відеозапису вбачається, що поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, йому не була вручена копія протоколу, окрім того відеозапис є фрагментарною нарізкою;

- перед процедурою та при проходженні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не було забезпечено право на правову допомогу.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник Осьмінін С.Д. підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 у повному обсязі та просив її задовольнити, водночас ОСОБА_1 до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення апеляційного розгляду справи не подавав.

Заслухавши пояснення захисника та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками керування транспортним засобом особою у стані наркотичного сп`яніння повністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №027485 від 06.03.2023 (а.с. 1);

- висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000325 від 01.03.2023 (а.с.3);

- матеріалами відеофіксації адміністративного правопорушення;

Надаючи оцінку доводам апеляційної відносно того, що матеріалами справи не підтверджений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом апеляційний суд приходить до таких висновків.

Дійсно, із наданих апеляційному суду матеріалів не вбачається факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Водночас, як вбачається із диску відеофіксаціїї правопорушення, в момент доставки працівниками поліції для ознайомлення ОСОБА_1 висновок, щодо результатів його медичного огляду він не висловив жодних заперечень із вказаного приводу.

Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначено про те, що ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом протоколу, жодних пояснень чи заперечень особою, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено не було. Більш того, ОСОБА_1 у апеляційній скарзі зазначає, що він не допустив будь-яких порушень, за які його слід було б зупинити його транспортний засіб.

Що стосується посилання апелянта відносно того, що працівниками поліції не було дотримано алгоритму дій при проведенні огляду водія на стан сп`яніння, апеляційний суд звертає увагу, що у даному випадку огляд ОСОБА_1 проводився не на стан алкогольного сп`яніння, а на стан наркотичного сп`яніння, який проводиться виключно у медичному закладі лікарем закладу охорони здоров`я.

Апеляційний суд критично оцінює посилання ОСОБА_1 відносно того, що перед процедурою та при проходженні огляду на стан сп`яніння йому не було забезпечено право на правову допомогу, оскільки норми ст. 268 КУпАП відповідно до яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката не передбачають обов`язку працівника поліції забезпечити участь захисника, зазначені положення надають можливість особі, яка притягується до відповідальності скористатися таким правом.

В той же час, у суді 1-ої та апеляційної інстанції, тобто при розгляді справи, приймав учать захисник, що свідчить про те, що право ОСОБА_1 на захист, у даному випадку порушено не було.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника відносно того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням встановленого ст. 254 КУпАП строку, однак зауважує, що висновок, щодо результатів медичного огляду було складено 01.03.2023, при цьому 06.03.2023 вказаний висновок був вручений ОСОБА_1 та в цей же день було складено протокол, у зв`язку з чим апеляційний суд не вважає зазначене порушення істотним та таким, що є підставою для скасування постанови суду 1-ої інстанції.

Більш того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що як неодноразово було зазначено у рішеннях Верховного Суду та ЄСПЛ при встановленні характеру допущених порушень необхідно з`ясувати чи перешкодили вони забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги відносно того, що зі змісту матеріалів справи не вбачається порушення ПДР, які допустив ОСОБА_1 , апеляційний суд приймає їх до уваги, водночас зауважує, що в матеріалах справи міститься повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 22.02.2023 для розгляду вчиненого ним правопорушення, що свідчить про те, що транспортний засіб був зупинений на законних підставах.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими, достатніми та відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки суду 1-ої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність винуватості ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 25.04.2023, про накладення стягнення на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца