Справа № 452/3889/23 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 33/811/1746/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Галушки Григорія Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Галушки Григорія Миколайовича, на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 жовтня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 20 вересня 2023 року, о 22.14 год., у м. Рудки по вул. Вишнянська, 1, Самбірського району, Львівської області, керуючи автомобілем марки «КІА СОРЕНТО» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, не виконав вимогу поліцейського про зупинку та порушив п. 12.1 ПДР України, а саме не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки, у результаті чого проїхав перехрестя та в`їхав у металеву огорожу прибудинкової території, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Галушка Г.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова місцевого суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, судом не повно з`ясовано фактичні обставини справи.

Наголошує, що місцевим судом не об`єднано матеріали справи про адміністративні правопорушення у одне провадження, проведено розгляд справи у відсутності сторони захисту, не враховано клопотання адвоката про ознайомлення з матеріалами справи, належним чином не повідомлено особу, як притягується до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи.

Звертає увагу, що місцевим судом належним чином не обґрунтовано наявності вини у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 КУпАП.

Повідомляє, що із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, окрім того його не було відсторонено від керування автомобілем.

26 грудня 2023 року адвокат Галушка Г.М. на адресу Львівського апеляційного суду подав доповнення до апеляційної скарги, в якому він просить постанову місцевого суду за ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 КУпАП залишити без змін, в частині накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. без позбавлення права керування транспортним засобом.

Наголошує, що місцевим судом розглянуто справу у відсутності сторони захисту, внаслідок чого позбавлено можливості долучити докази та подати клопотання.

Зазначає, що з листа-характеристики, виданого Благодійною організацією «Благодійний фонд «Доброго вечора, ми з України» 09 жовтня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_2 брав участь у діяльності фонду з 24 лютого 2022 року. Він добровільно допомагав із перевезенням автомобілів для Збройних сил України, має досвід водіння автомобіля та вміє керувати різними типами транспортних засобів. Має навички ремонту автомобілів, що було дуже корисно під час роботи з перевезенням автомобілів для Збройних сил України. ОСОБА_2 є цінним волонтером для фонду, який планує і надалі залучати його до роботи з перевезенням автомобілів для Збройних сил України та інших благодійних проектів.

Повідомляє, що не маючи можливості працювати на постійній основі, ОСОБА_1 періодично надає транспортні послуги різним суб`єктам господарювання на підставі договорів цивільно-правого характеру. Вказана діяльність є єдиним джерелом доходів його сім`ї. Він усвідомлює, що його дії є вкрай неприпустимими та зробив для себе висновки, що така поведінка є неприйнятною.

27 грудня 2023 року у судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, адвокат Галушка Г.М. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та клопотання адвоката Галушки Г.М., апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга з доповненнями не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 122-2 КУпАП, передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського.

Статтею 124 КУпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно із п. 12.1 ПДР України, передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №548621 від 20 вересня 2023 року (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці події та в медичному закладі, відмовився;

- інформацією із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №548622 від 20 вересня 2023 року (а.с. 2 справа №452/3555/23), згідно із яким ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яку працівники поліції здійснили шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу;

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №548621 від 20 вересня 2023 року (а.с. 3 справа №452/3856/23), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого проїхав перехрестя та врізався у листову загорожу прибудинкової території;

- рапортом старшого сержанта поліції В.Якима (а.с. 5), з якого вбачається, що автомобіль «Kia Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 рухався із несправними габаритними вогнями, у зв`язку із чим працівниками поліції було увімкнено проблискові маячки та спеціальний звуковий сигнал, для зупинки даного транспортного засобу на які водій не реагував, продовжував рух, зупинився після наїзду на огорожу. Під час опитування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідала обстановці), а тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, від чого останній відмовився, працівниками поліції було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6), відповідно до якого, у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився;

- інформацією із направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 вересня 2023 року (а.с. 7), відповідно до якого водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП СМР «Самбірська ЦЛ»;

- схемою місця ДТП від 20 вересня 2023 року (а.с. 7 справа №452/3856/23), на якій зображено дорожню обстановку та місце розташування транспортного засобу після зіткнення;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу, а саме, як автомобіль «Kia Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 , після ввімкнення проблискових маячків та звукового сигналу на патрульному автомобілі працівників поліції, не виконував їхню вимогу про зупинку транспортного засобу, після чого не врахувавши дорожньої обстановки в`їхав у огорожу, здійснив ДТП, під час опитування працівниками поліції було встановлено, що за кермом даного транспортного засобу перебував ОСОБА_1 , у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі, від якого він відмовився, патрульними роз`яснено водієві наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повторно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився повторно, патрульні поліцейські відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, ознайомли його із протоколами про адміністративні правопорушення та іншими матеріалами.

Доводи апелянта, що місцевим судом не об`єднано матеріали справи про адміністративні правопорушення в одне провадження, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки постановами Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 жовтня 2023 року (а.с.7 справа №452/3855/23, а.с. 9 справа №452/3856/23) справу 452/3855/23 та №452/3856/23 об`єднано в одне провадження та присвоєно номер №452/3889/23.

Аргументи сторони захисту, що місцевим судом не враховано клопотання сторони захисту про відкладення розгляду справи, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України»(Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається з матеріалів судової справи ОСОБА_1 було двічі повідомлено про час та місце розгляду справи, за допомогою SMS повістки, після чого він звертався із клопотаннями про відкладення розгляду справи, до яких не долучав документів, які підтвердили б поважність причин такого відкладення. Окрім того, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги 18 жовтня 2023 року та у адвоката Галушки Г.М. було достатньо часу для того, щоб ознайомитися з матеріалами судової справи до 30 жовтня 2023 року.

Твердження апелянта, що із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, окрім того його не було відсторонено від керування автомобілем, апеляційним судом розцінюються критично, оскільки такі спростовуються відеозаписом долученим до матеріалів справи, який описано вище за текстом.

Доводи сторони захисту про можливість призначення ОСОБА_1 більш м`якого покарання, без позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки право керування транспортним засобом потрібно йому для роботи, в даному конкретному випадку апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП вищевказане додаткове адміністративне стягнення є обов`язковим.

Правилами ч. 2 ст. 33 КУпАП визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги про позитивну характеристику ОСОБА_1 , не можуть бути підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинені ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Галушки Г.М. з доповненнями є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу з доповненнями слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 жовтня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвокат Галушки Григорія Миколайовича із доповненнями, подану в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.