Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
28.12.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке подала ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 вересня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючу,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).
Не погоджуючись з указаною постановою ОСОБА_1 подала копію апеляційної скарги від 12.10.2023, в якій, посилаючись на незаконність постанови, порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та скасування постанови суду першої інстанції.
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує на те, що строк на апеляційне оскарження пропущено через поважні причини, оскільки справа розглянута без її участі.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
З матеріалів справи убачається, що оскаржувана постанова прийнята 27 вересня 2023 року, що свідчить про те, що останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 07 жовтня 2023 року, однак оскільки цей день припадає на вихідний, тому першим за ним робочим днем є 09 жовтня 2023 року включно.
З матеріалів справи також убачається, що копію апеляційної скарги ОСОБА_1 подала до апеляційного суду 12.10.2023, тобто з пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 27.09.2023.
Апеляційним судом не встановлено поважних причин, через які ОСОБА_1 не подала апеляційну скаргу в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 07.10.2023 включно).
Між тим, із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 було відомо, що відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 410907, а також те, що справа про адміністративне правопорушення розглядатиметься Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 27.09.2023, що підтверджується судовими повістками.
Як убачається з матеріалів справи, судом були здійснені всі необхідні заходи для належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду. З оскаржуваної постанови також убачається, що ОСОБА_1 не брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, при цьому на форзаці останньої сторінки матеріалів справи містяться відомості про те, що ОСОБА_1 отримала копію оскаржуваної постанови 29.09.2023.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
При цьому, можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим, чи обставини, внаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/ труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 вересня 2023 року, є день її проголошення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк ОСОБА_1 пропущено через поважні причини немає.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що наведені апелянткою обставини не перешкоджали реалізації права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у передбачений ст. 294 КУпАП строк.
Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Існування інших обставин, які би свідчили про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено, на такі ОСОБА_1 не посилається у клопотанні про поновлення пропущеного строку.
На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.
При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд у порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи те, що у клопотанні не наведено жодних переконливих доказів та мотивів про поважність причин, які позбавили ОСОБА_1 можливості оскаржити постанову судді в межах передбаченого законом строку, апеляційний суд доходить висновку, що апелянткою не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення від 27.09.2023, у зв`язку з чим, відсутні підстави для поновлення такого строку.
Тому, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню ОСОБА_1 , як особі, що її подала.
Приймаючи рішення про відмову ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд також зазначає, що постановою судді Закарпатського апеляційного суду від 19.10.2023 ОСОБА_1 повернуто апеляційну скаргу, оскільки вона не подавала клопотання про поновлення строку, відповідно не вказувала на поважність причин, які перешкодили ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк. Приймаючи рішення апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що, подавши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, та приєднавши до нього копію апеляційної скарги від 12.10.2023, яка повернута ОСОБА_1 , апелянтка по суді не подала апеляційну скаргу.
Приймаючи рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також бере до уваги: положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які би підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.
Апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1 , на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 вересня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - повернути ОСОБА_1 як особі, яка її подала, разом із доданими до неї матеріалами, а також надіслати їй копію постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН