Справа № 732/691/23
Провадження № 3/732/706/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 року м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Карпинська Н.М., секретар Кирієнко Т.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Хоминської О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня справу, яка надійшла з відділу поліцейської діяльності № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , продавця в магазині „Жук,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № ААД № 160489 від 12.05.2023 ОСОБА_1 12.05.2023 о 21-шій годині 43 хвилини в Чернігівському районі, у м. Городня по вул. Святомиколаївська в районі будинку 20, керувала автомобілем марки Ford C-MAX д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Алкофор-505, результат огляду 0,285%, чим порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України і вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, від дачі пояснень відмовилась, скориставшись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України.

Адвокат заперечувала обгрунтованість інкримінованого правопорушення, посилаючись на порушення поліцейським ч.3 ст. 35 Закону України „Про національну поліцію, а також права на захист. Крім того, заявлені у справі докази не узгоджуються між собою: у протоколі № ААД № 160489 від 12.05.2023 вказується про час вчинення правопорушення як „12.05.2023 о 21-шій годині 43 хвилини, а роздруківка тестування на алкоголь свідчить, що тестування провели „11.05.2023 р 19-тій годині 02 хвилини, тобто за добу до факту зупинки водія та виконання функцій водіння. Рапорт від 08.06.2023 не може підміняти докази, тому належних і допустимих доказів суду не надано. До того ж, ні транспортний засіб 12.05.2023 не вилучали у водія, ні її не відсторонювали від керування, що свідчить про те, що поліцейським 12.05.2023 не було встановлено підстав, визначених у Порядку, затвердженому КМУ № 1102 від 17.12.2008.

Заслухавши заперечення адвоката, дослідивши заявлені у справі письмові докази, а також відеофайли, оцінивши їх в сукупності, єдності і взаємозвязку, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 не встановлено у законний спосіб.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом». У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі Інструкція). Згідно п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, з відеозапису, долученого до протоколу серії ААД № 160489, вбачається, що поліцейський замість того, щоб доводити підстави огляду на стан спяніння у зупиненого ним водія, оголошує, що хоч ознак спяніння у водія не виявлено, таких як запах алкоголю тощо, однак на всяк випадок, слід пройти такий огляд із застосуванням газоаналізатора. Тож, поліцейський не назвав жодної ознаки, яка б вказувала на підстави вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, які в подальшому вже були вказані у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (запах алкоголю з порожнини рота,почервоніння очей).

Таким чином, підстави для спеціального огляду не були встановлені для обгрунтування такого огляду перед його проведенням. Виходячи із наданих доказів, вбачається, що працівники патрульної поліції не дотримались вимог ч.1 ст. 266 КУпАП. До того ж сумнівним є той факт, що через добу після огляду на стан спяніння, ОСОБА_2 перебувала, зокрема 12.05.2023 о 21-шій годині 43 хвилини у стані алкогольного спяніння, керуючи транспортним засобом. Свої помилки поліцейський намагався виправити рапортом від 08.06.2023, де зазначив, що через технічні недоліки у роздрукованому чеку результату тестування на алкоголь визначена дата 11.05.2023 о 19:02, хоча насправді тестування (огляд) проводився 12.05.2023 о 21-шій годині 49 хвилин, що підтверджуються відеозаписом з нагрудної бодікамери. Однак, обставини і факти, які підлягають доказуванню чітко визначеними засобами доказування, не можуть бути підмінені іншими засобами доказування. Таким чином, суд на підставі офіційних документів, сприймає, що часом вчинення інкримінованого у протоколі правопорушення є 12.05.2023 21:43, а спяніння з показником 0,285 % встановлено 11.05.2023 о 19:02 приладом який мав технічні недоліки, виходячи із тверджень поліцейського у рапорті. В офіційній інформації, яка міститься в інструкції з експлуатації приладу „Алкофор-505 встановлено границі допустимої похибки, мг/дм: Від 0 до 0,25 - +/- 0,025 Понад 0,25 - +/- 10%. Це свідчить про те, що результат тесту 0,285 з відображеною датою 11.05.2023, поза розумним сумнівом не доводить перебування водія у стані алкогольного сп`яніння в час інкримінованого діяння 12.05.2023 о 21-шій годині 43 хвилини, як це зазначено у протоколі, який є офіційним документом, в межах суті якого особа захищається в суді.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, ст. 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Карпинська Н.М.