Справа №592/2653/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Фоменко І. М.
Номер провадження 33/816/363/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 482 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю представника Сумської митниці ДМС України Ворушила М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Сумської митниці ДМС України на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 березня 2023 року, якою провадження відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 482 МК України закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Тимчасово вилучені товари, згідно протоколу про порушення митних правил № 0016/80500/23 від 13 лютого 2023 року, - грошові кошти в сумі 300 000 грн., які зберігаються в касі Сумської митниці, повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 березня 2023 року, 13 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 482 МК України відносно ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил № 0016/80500/23, з якого вбачається, що 12 лютого 2023 року близько 12 год. 50 хв. за результатом здійснення прикордонного контролю відносно громадянина України ОСОБА_1 , який перетнув державний кодон з території РФ в Україну, через тимчасово закритий пункт пропуску «Покровка», прикордонним нарядом було виявлено у останнього грошові кошти у сумі 300 000 грн.

Міждержавний автомобільний пункт пропуску «Покровка-Колотилівка» знаходиться в зоні діяльності відділу митного оформлення «Краснопілля» митного поста «Велика Писарівка» Сумської митниці. У зв`язку із введенням воєнного стану на території України, відповідно до наказу Держмитслужби від 24.02.2022 року № 113 « Про встановлення простою у роботі територіальних органів Держмитслужби», встановлено простій у роботі митного посту « Велика Писарівка» Сумської митниці. Відповідно до розпорядження КМ України від 13 березня 2020 року № 288-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» міждержавний автомобільний пункт пропуску «Покровка» відноситься до переліку тимчасово закритих.

Таким чином, 12 лютого 2023 року ОСОБА_1 переміщував з РФ в Україну товар грошові кошти у сумі 300 000 грн. поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 березня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 482 МК України було закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Не погодившись із судовим рішенням, вважаючи його незаконним, представник Сумської митниці ДМС України Нестеров Д. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 березня 2023 року та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції вказаної статті.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що посилання суду першої інстанції на те, що правила декларування валютних цінностей регламентуються ч. 3 ст. 197 МК України, Законом України «Про валюту і валютні операції», Положенням про транскордонне переміщення валютних цінностей, затверджений постановою Правління НБ України № 3 від 02 січня 2019 року є безпідставними, оскільки зазначені нормативно правові акти регулюють правовідносини, які виникають під час переміщення валютних цінностей у визначений законом спосіб, та не регулюють питання переміщень, які відбуваються поза митним контролем.

Крім того, п. 4 Листа ДМС України № 08-1/17/7/1713 від 06 квітня 2022 року «Щодо окремих питань митного оформлення у зв`язку з внесенням змін до Митного кодексу України», регламентує порядок митного оформлення товарів увезених на митну територію України та доставлених до митних органів, у яких встановлено простій у роботі. Даний лист не стосується товарів ввезених поза митним контролем.

Тобто, як зазначає апелянт, вказані дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 482 МК України, а тому судове рішення, яким провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 482 МК України закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, підлягає скасуванню.

Будучи повідомленими про час і місце апеляційного розгляду у встановлений законом спосіб, у судове засідання 13 липня 202 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Хурсенко С.О. не з`явилися, попередньо направивши чергове клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у §1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р (далі Конвенція), «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції і повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Також ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 зазначив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. При цьому саме на національні суди покладено обов`язок створення умов для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним, зокрема, суд має вирішувати, чи відкладати судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки у провадженні (рішення ЄСПЛ від 06.09.2007 у справі «Цихановський проти України», рішення ЄСПЛ від 18.10.2007 у справі «Коновалов проти України»).

Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника, адвоката Хурсенка С.О., які належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб, береться до уваги те, що справа перебуває на розгляді в апеляційному суді з березня 2023 року, судовий розгляд неодноразово відкладався, в тому числі і за клопотанням захисника, тому враховуючи приписи ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та захисника Хурсенка С.О., не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Тому, заслухавши представника Сумської митниці ДМС України Ворушила М.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали даної справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, 486,489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція ст. 482 МК України передбачає переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу.

Об`єктивною стороною правопорушення за ст. 482 МК України є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України поза місцем розташування митного органу або поза часом здійснення митного оформлення. Під дією мається на увазі активна поведінка (вчинок) особи, спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Відповідно постанови Пленуму ВСУ від 03.06.2005 року за № 8 «Про судову практику у справах контрабанду та порушення митних правил», переміщенням товарів і транспортних засобів поза митним контролем слід розуміти їх переміщення через митний кордон поза місцем розташування митниці, тобто поза зони митного контролю, через які здійснюється таке переміщення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю в особи вини у формі прямого умислу (у відповідності до ст.10 КУпАП - вина у формі умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності, передбаченні її шкідливих наслідків та бажанні їх або свідомого допускання настання цих наслідків).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Доведеність може випливати зі співіснування достатньо сильних, чітких та взаємоузгоджених умовиводів або такого ж плану неспростованих презумпцій (§ 481 рішення від 31.05.2018 у справі «Абу Зубайда проти Литви»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 події і складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України, а тому провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд закрив, з чим за встановлених обставин погоджується і суд апеляційної інстанції.

Згідно протоколу № 0016/80500/23 від 13 лютого 2023 року ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він вчинив дії, спрямовані на переміщення грошових коштів у сумі 300 000 грн., через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу, через тимчасово закритий пункт пропуску «Покровка Колотилівка».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13 березня 2020 року № 288-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», міждержавний автомобільний пункт пропуску «Покровка» відноситься до переліку тимчасово закритих.

У зв`язку із веденням воєнного стану на території України, відповідно до наказу Держмитслужби від 30.01.2023 року № 27, встановлено простій у роботі митного поста «Велика Писарівка» Сумської митниці. Саме до зони діяльності відділу митного оформлення «Краснопілля» митного поста «Велика Писарівка» Сумської митниці відноситься міждержавний автомобільний пункт пропуску «Покровка-Колотилівка».

Дослідивши надані матеріали справ про порушення митних правил, апеляційний суд встановив, що при складанні протоколу, уповноваженою службовою особою митного органу не було визначено спосіб вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товару через митний кордон України поза митним контролем, не була розкрита об`єктивна сторона правопорушення. Не зазначено, яким саме чином ОСОБА_1 намагався перемістити товар через митний кордон України та які конкретні дії були ним вчиненні з цією метою. Оскільки, як вбачається з долучених письмових доказів, ОСОБА_1 виїжджав із смт. Пришиб Запорізької області, яке тимчасово перебуває в окупації РФ. Через відсутність мобільного зв`язку та інтернету, останній не міг знати, про те що міждержавний автомобільний пункт пропуску «Покровка-Колотилівка» тимчасово не працює.

Також апеляційний суд погоджується з висновком судді суду першої інстанції про те, що долучені до протоколу про порушення митних правил матеріали не підтверджують факт відсутністю наміру ОСОБА_1 прослідувати до найближчого митного органу, який здійснював митні формальності в звичайному режимі - відділу митного оформлення «Центральний» митного поста «Суми».

Враховуючи вищевикладене та норми ст. 251, ст. 252 КУпАП, апеляційний суд робить висновок, що митним органом не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 вчиняв дії, спрямовані на переміщення коштів у сумі 300 000 грн. через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу і без виконання митних формальностей, зокрема які б підтверджували об`єктивну сторону (час і місце вчинення правопорушення, спосіб вчинення), суб`єктивну сторону (наявність в діях особи умислу) інкримінованого правопорушення.

Твердження апелянта про безпідставне посилання суддею суду першої інстанції у оскаржуваній постанові на норми Закону України «Про валюту і валютні цінності» та Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління НБ України № 3 від 02.01.2019 року, апеляційний суд вважає необґрунтованим.

Вище вказані нормативно правові акти визначають загальні правові засади валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду. У тому числі регулюють порядок ввезення, пересилання на митну територію України, вивезення, пересилання з митної території України або транзит через митну територію України фізичними особами, юридичними особами та банками готівкової валюти і банківських металів.

Проте, факт переміщення товарів через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу, встановлюється виключно судом під час розгляду матеріалів про порушення митних правил, на підставі всебічного, повного й об`єктивного вивчення долучених до матеріалів письмових доказів та після з`ясування обставин справи, перевіривши правильність правової оцінки вчинених дій особи відносно якої складено протокол.

Лист ДМС України № 08-1/17/7/1713 від 06 квітня 2022 року «Щодо окремих питань митного оформлення у зв`язку з внесенням змін до Митного кодексу України» має інформаційний характер та повідомляє про загальний порядок митного оформлення товарів увезених на митну територію України та доставлених до митних органів, у яких встановлено простій у роботі і також не регламентує порядок переміщення товарів поза митним контролем, що встановлюється судом під час розгляду матеріалів про порушення митних правил.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень ( рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії», № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року).

Відповідно, суддя суду першої інстанції оцінюючи правомірність дій ОСОБА_1 під час перетину кодону України та надані докази, вірно зазначила норми Закону України «Про валюту і валютні цінності», Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, встановленим НБ України та постановила обґрунтоване, вмотивоване судове рішення.

Разом з тим, суд першої інстанції при постановленні рішення по справі допустився помилки, а саме закриваючи провадження по справі за. ч 1ст.482 МК України, повернув тимчасово вилучений товар грошові кошти в сумі 300 000 грн. саме ОСОБА_1 , належність яких, відповідно до матеріалів справи, не підтверджується.

Так, згідно долучених до матеріалів справи про порушення митних правил письмових пояснень ОСОБА_1 , останній повідомив, що кошти у сумі 300 000 грн., які були у нього виявлені прикордонним нарядом під час перетину ним державного кордону України з території РФ через тимчасово закритий пункт пропуску «Покровка-Колотилівка», належать не йому, а чоловікові на ім`я ОСОБА_2 .

Також з матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що 12 лютого 2023 року під час слідування територією РФ до пункту пропуску «Колотилівка» до пасажирів автобуса звернувся перевізник на ім`я ОСОБА_2 , з проханням перенести гроші у еквіваленті до 10 000 доларів США на територію України. ОСОБА_1 та інші пасажири на дану пропозицію погодилися, і цього ж дня неподалік від пункту пропуску вказаний чоловік надав йому 300 000 грн., які містилися у чорному пакеті.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Питання чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу пропорційності. Суд повинен проаналізувати чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стануть вжиті заходи особистим і надмірним тягарем для правопорушника.

Тобто, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують право власності саме ОСОБА_1 на вилучені у нього грошові кошти в сумі 300 000 грн.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Оскільки суд першої інстанції не вірно вирішив питання в частині повернення тимчасово вилученого товару згідно протоколу про порушення митних правил, тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою необхідно вирішити питання про повернення вилучених коштів належному власнику.

Керуючись ст. 247, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Сумської митниці Нестерова Д. задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 березня 2023 року, якою провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 482 МК України закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу порушення митних правил та якою тимчасово вилучений товар: грошові кошти в сумі 300 000 грн., повернуто власнику ОСОБА_1 , скасувати.

Прийняти нову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України.

Тимчасово вилучений товар, згідно протоколу про порушення митних правил № 0016/80500/23 від 13.02.2023 року грошові кошти в сумі 300 000 грн., які зберігаються в касі Сумської митниці, повернути належному власнику майна при підтвердженні права власності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.