Справа № 191/1379/23
Провадження № 3/191/584/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , директора ТОВ «Дніпроагроальянс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст.163-1 КУпАП,

ВстановиВ:

06.04.2023 року з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа з протоколом про адміністративне правопорушення №341 від 30.03.2023 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП, в якому зазначено, що директор ТОВ «Дніпроагроальянс» ОСОБА_1 здійснив порушення встановленого законодавством порядку ведення податкового обліку, що призвело до заниження податку з іноземних юридичних осіб за період з 01.01.2017 ро 30.09.2022 всього на загальну суму 22723386,05 грн., у тому числі: за 2017 рік в сумі 7243727,06 грн., за 2018 рік в сумі 10637638,45 грн., за 2019 рік в сумі 99628,25 грн., за 2020 рік в сумі 4742392,29 грн., в результаті порушення підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України.

У сьогоднішнє судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання, в якому просив суд провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, посилаючись на те, що 21.03.2023 року ТОВ «Дніпроагроальянс», директором якого є ОСОБА_1 , отримало акт документальної позапланової невиїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Дніпроагроальянс» з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині оподаткування доходів на користь нерезидента DNIPRO AGRO ALLIANCE LTD (Республика Кіпр) із джерелом їх походження з України за період з 01.01.2017 по 30.09.2022» від 14.03.2023 року №1028/04-36-23-02/34590337, (надалі - Акт перевірки), за результатами якого перевіряючі встановили порушення п.п. 141.4.2, п. 141.4 ст.141 ПКУ, при виплаті доходів із джерелом походження з України у вигляді дивідендів на користь нерезидента DNIPRO AGRO ALLIANCE LTD (Республика Кіпр), в частині неправомірного застосовування пониженої ставки податку, що призвело до заниження податку на прибуток іноземних юридичних осіб.

ТОВ «Дніпроагроальянс» не погодилось із висновками Акту перевірки, який було складено посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області та 30.03.2023 року, відповідно до норм Податкового кодексу України, надало заперечення на зазначений акт перевірки. Заперечення було зареєстровано в ТУ ДПС у Дніпропетровській області 30.03.2023 року за вхідним №32981/6. В запереченні йдеться про непогодження із висновками акту перевірки та невизнання посадовими особами ТОВ «Дніпроагроальянс» порушень податкового законодавства.

Акт або довідка, складені за результатами перевірки та підписані посадовими особами, які проводили перевірку, у визначені Податкового кодексу України строки надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний їх підписати. У разі незгоди платника податків з висновками акта, такий платник зобов`язаний підписати акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у передбачені Податковим кодексом України строки.

Таким чином, висновки, викладені у подібних довідках чи актах, є відображенням дій податкових інспекторів та не відповідають критерію юридичної значущості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

Окрім того, судження контролюючого органу про порушення окремих норм податкового законодавства є висновками тільки контролюючого органу. Висновки, викладені в акті (а не в податковому повідомленні-рішенні) є звичайним відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків, а отже, такий акт не порушує прав останнього.

Отже, висновки, викладені у довідках чи актах, є відображенням дій податкових інспекторів. Вони не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

Зазначені висновки викладені у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.07.2019 року №814/2124/14 від 17.07.2019 р.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

На підставі акту перевірки податковий орган склав податкове повідомлення-рішення форми «Д» від 18.04.2023 року №, яке було оскаржене у Дніпропетровському адміністративному суду по справі №160/9196/23. 27.06.2023 року суд прийняв рішення у цій справі про визнання протиправним та скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин посадові особи ГУ ДПС у Дніпропетровській області незаконно прийняли рішення про складання відносно ОСОБА_1 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, яке полягає у порушенні ведення податкового обліку.

В п.41 рішення по справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 був обізнаний про наявність в суді адміністративної справи відносно нього та надав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), тому вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення ч.1 ст.163-1 КУпАП, а саме: порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №341 від 30.03.2023 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП, директор ТОВ «Дніпроагроальянс» ОСОБА_1 здійснив порушення встановленого законодавством порядку ведення податкового обліку, що призвело до заниження податку з іноземних юридичних осіб за період з 01.01.2017 ро 30.09.2022 всього на загальну суму 22723386,05 грн., у тому числі: за 2017 рік в сумі 7243727,06 грн., за 2018 рік в сумі 10637638,45 грн., за 2019 рік в сумі 99628,25 грн., за 2020 рік в сумі 4742392,29 грн., в результаті порушення підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України.

Тобто, в даному протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено у чому конкретно полягають порушення, інкриміновані ОСОБА_1 , а посилання на норми Податкового кодексу України не розкривають суті конкретного порушення, чим порушується право останнього на захист.

Відповідно до п.п.141.4.2 п.141.4 ст.141 Податкового кодексу України (на які посилається уповноважена особа у протоколі про адміністративне правопорушення), резидент, у тому числі фізична особа - підприємець, фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, або суб`єкт господарювання (юридична особа чи фізична особа - підприємець), який обрав спрощену систему оподаткування, або інший нерезидент, який провадить господарську діяльність через постійне представництво на території України, які здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.4-141.4.5 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, що сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності. Вимоги цього абзацу не застосовуються до доходів нерезидентів, що отримуються ними через їх постійні представництва на території України.

Таким чином, із цієї норми Податкового кодексу не вбачається, які ж саме дії (бездіяльність) вчинені ОСОБА_1 та в чому полягає його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення №341 від 30.03.2023 року не містить викладення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, із викладом фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку суд може встановити наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення, її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, матеріали даної справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України через відсутність в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події та складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 7, ч.1 ст.173-2, 245, 247, 256, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.163-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.І. Окладнікова