Справа № 278/2078/23
Провадження №3/278/1558/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2023 року, суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І. В. розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2023 року о 19 год. 10 хв. гр. ОСОБА_1 на 5 км. +600 м. автодороги Житомир Чернівці поблизу с. Тетерівка керував транспортним засобом «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі. У даному клопотанні зазначив, що працівниками поліції було долучено до матеріалів справи відеозапис, який здійснювався на мобільний телефон, а не на визначений законом пристрій для фіксації правопорушень, а тому даний доказ не може бути належним та допустимимза допомогою в судове засідання не з`явився, не повідомивши причину неявки. Про час і день розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №424034 від 24.04.2023 року, постанову серії ЕАС №6884755 від 24.04.2023 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозапис працівника поліції, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З долученого до протоколу відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та у останнього було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим йому працівниками поліції неодноразово пропонується пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому медичному закладі на що останній відмовляється або уникає від відповіді.

З протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння та від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

З постанови серії ЕАС №6884755 від 24.04.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції за керування транспортним засобом не будучи пристебнутим ременем безпеки за що на останнього накладено стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

З направлення на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння встановлено, що ОСОБА_1 24.04.2023 року в мед заклад не доставлявся.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію, та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями.

Таким чином, наданий поліцією відеозапис із власного мобільного телефону працівника поліції не може бути належним доказом у справі. Крім того на відео не зафіксовано дати та часу фіксації події.

Проте не зважаючи на те, що відеозапис є неналежним та недопустимим, суд вважає, що вина ОСОБА_2 , а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції доведена іншими доказами, які долучені до матеріалів справи, а саме протоколом, направленням на огляд та постановою про накладення адміністративного стягнення з яких встановлено, що останній відмовився від проходження у встановленому законом порядку від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При призначені адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення та особу винного.

Обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ч.1 ст.34 КУпАП та обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП судом не встановлено.

З врахуванням зазначених обставин справи та особи порушника, є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення в межах, встановлених у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: Інна Зубчук