Номер провадження: 33/813/956/23
Номер справи місцевого суду: 521/5997/23
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Стоянової Л.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Колеснікова С.В., розглянувши в режимі відео-конференції апеляційну скаргу захисника Колеснікова С.В., на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 07.04.2023 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, Україна, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,а також стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 08.01.2023 о 23:15 год. водій ОСОБА_1 у м. Херсоні по вул. Червоного Хреста, буд. 26, керував автомобілем «Lexus RX», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота; огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено зі згоди водія ОСОБА_1 , у встановлено законом порядку, за допомогою приладу алкотестер «DRAGER» №0327, результат 1,55 ‰.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Колесніков С.В. не погодився із оскаржуваною постановою, посилаючись на залишення судом поза увагою відсутності належних та допустимих доказів факту порушення його підзахисним ПДР України з огляду на наступне:

- судом не було враховано того, що співробітниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано в обмін на відмову від вилучення автомобіля на потреби ЗСУ погодитись на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, внаслідок чого його підзахисний змушений був погодитись, щоб уникнути вилучення автомобіля;

- всупереч вимогам Інструкцій №1395 від 07.11.2015 та №1026 від 18.12.2016, відеозапис поліцейських розпочинається з моменту початку процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , натомість, факту перебування останнього за кермом не зафіксовано;

- поза увагою суду залишилось те, що, всупереч вимог вищевикладеної Інструкції №1395 від 07.11.2015, в матеріалах справи відсутня довідка про відсутність (наявність) повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Посилаючись на викладене, захисник Колесніков С.В. просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів факту порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» ПДР України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Колеснікова С.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень сторони захисту щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів факту порушення останнім п. 2.9 «а» ПДР України та, як наслідок, наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Вимогами п. 2.9 «а» ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №070657 від 08.01.2023 (а.с. 1), відповідно до якого водій ОСОБА_1 08.01.2023 о 23:15 год. в м. Херсон по вул. Червоного Хреста, 26 керував автомобілем марки «Lexus RX 350», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці зупинки за допомогою приладу Drager, результат огляду становить 1,55 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України;

- роздруківкою показників застосованого на місці зупинки приладу Drager Alcotest 7510, відповідно до якого результат огляду становить 1,55 ‰ алкоголю (а.с. 2);

- рапортом поліцейського взводу №4 РПОП ГУНП в Херсонській обл. Горбетюка О. (а.с. 6), згідно якого під час несення ним служби в АП «Альфа 605», під час відпрацювання мікрорайону «Суворовський», 08.01.2023 приблизно о 23:15 год. ними було помічено автомобіль «Lexus RX 350», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , котрий, порушуючи комендантську годину, рухався по вул. Червоного Хреста, 33 в м. Херсон, при цьому, в ході перевірки було встановлено, що водій, який керував зазначеним транспортним засобом гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 від 20.06.2009, мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме явно виражений запах алкоголю з порожнини рота та не чітка мова, після чого на місце прибув екіпаж «Яхта 301», який здійснив перевірку за допомогою спеціального технічного засобу Drager;

- відеозаписом з боді-камери співробітника поліції (а.с. 8), на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510.

Як вбачається із аналізу змісту оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного правопорушення.

Посилання захисника на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів факту допущення ОСОБА_1 порушень ПДР України спростовується повторно дослідженим в судовому засіданні відеозаписом нагрудної камери відео-реєстратора співробітника поліції (а.с. 8).

Так, вищевказаний відеозапис розпочинається з пропозиції співробітника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу Drager та в закладі охорони здоров`я, при цьому, на відеозаписі зафіксовані явні ознаки сп`яніння ОСОБА_1 порушення мови та координації рухів.

В подальшому поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 його право пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, а також його право на відмову від проходження такого огляду.

Спочатку ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, повідомивши, що в цьому не має потреби, оскільки він вживав алкогольні напої, після чого співробітники патрульної поліції роз`яснюють йому наслідки відмови від проходження такого огляду складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також повідомляють, що у разі проходження зазначеного огляду його буде відсторонено від керування транспортним засобом та автомобіль буде направлено на штраф-майданчик.

Звертає на себе увагу той факт, що під час всього спілкування зі співробітниками поліції, що зафіксовано на відео-записі, ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом «Lexus RX 350», д.н.з. НОМЕР_1 , а також факт попереднього вживання ним алкогольних напоїв, що спростовує твердження захисника щодо недоведеності перебування ОСОБА_1 за кермом зазначеного транспортного засобу під час його зупинки поліцейськими.

Врешті-решт на проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510 ОСОБА_1 погодився, пройшов огляд та його результат склав 1,55 ‰ алкоголю в повітрі, що видихається, при цьому, жодних заперечень щодо процесу проведення огляду, а також незгоди із його результатами ОСОБА_1 не висловлював.

Після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейські роз`яснили йому наслідки проходження такого огляду, зокрема, те, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згодом, співробітниками поліції, як це зафіксовано на відеозаписі, було складено вищевказаний протокол, зачитано його зміст ОСОБА_1 , відібрано його підписи щодо ознайомлення із місцем розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності в Малиновському райсуді м. Одеси, а також щодо того, що у нього не вилучались документи, а також вручено копію протоколу, після чого відеозапис завершується.

Що стосується посилань захисника на порушення співробітниками поліції порядку використання портативного відео-реєстратора, апеляційний суд зауважує на безпідставності такого висновку з огляду на наступні положення законодавства.

Так, ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до приписів п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (далі Порядок), огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, положеннями п. 4 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція №1395), на яку посилається сторона захисту в якості аргументації своїх доводів, передбачено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дійсно, відповідно до п. 5 Розділу II згаданої захисником Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Системний аналіз вищевказаних положень законодавства свідчить про те, що технічні засоби відеозапису застосовуються співробітниками поліції безпосередньо під час проведення огляду особи на виявлення стану алкогольного сп`яніння, тобто не є обов`язковим фіксування поліцейським виконання всіх службових обов`язків.

Так, наявний в матеріалах справи відеозапис із нагрудної камери співробітника поліції фіксує весь процес проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу, в тому числі процес складення стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №070657 від 08.01.2023 та вручення останньому його копії.

Суд апеляційної інстанції оцінює критично твердження в апеляційній скарзі захисника про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився без присутності свідків або в присутності лише одного свідка, якщо вважати незрозумілу абревіатуру в протоколі БК 474666 анкетними даними свідка, та вважає за необхідне звернути увагу захисника на те, що огляд ОСОБА_1 , відповідно до вищевикладених вимог ст. 266 КУпАП, п. 3 Порядку та п. 4 Розділу Х Інструкції №1395, фіксувався за допомогою відео-запису на портативний відео-реєстратор співробітника поліції та в протоколі про адміністративне правопорушення, в графі «свідки чи потерпілі» зазначено саме номер такого портативного відео-реєстратора БК 474666 (а.с. 1).

Відтак, апеляційний суд доходить переконання про те, що співробітниками поліції в даному випадку, під час фіксування проходження ОСОБА_1 огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, не було допущено жодних порушень вимог законодавства.

Водночас, є слушними посилання захисника на те, що на відео-записі не зафіксовано того, що ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу, проте вимоги ст. 266 КУпАП та вищезгаданих інструкцій не зобов`язують співробітників патрульної поліції фіксувати на відео-камеру факт зупинки транспортного засобу, натомість, перебування за кермом зупиненого автомобіля не заперечується самим ОСОБА_1 на переглянутому судом апеляційної інстанції відеозаписі.

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд критично оцінює твердження захисника про те, що співробітниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано в обмін на відмову від вилучення автомобіля на потреби ЗСУ погодитись на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, оскільки такі доводи є голослівними, не підтверджуються жодними допустимими доказами та спростовуються матеріалами справи, на підставі аналізу яких можна дійти однозначного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні порушення п. 2.9. «а» ПДР України.

Окремої уваги заслуговує той факт, що, стверджуючи про те, що в матеріалах справи відсутня довідка про відсутність (наявність) повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, сторона захисту свідомо спотворює вимоги законодавства з огляду на наступне.

Так, положеннями п. 4 Розділу VII Інструкція №1395 встановлено, що поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

Відтак, на підставі аналізу викладеного вище положення закону можна дійти висновку про те, що співробітник поліції зобов`язаний долучити до матеріалів справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності довідку саме про наявність повторності вчинення правопорушення та лише у разі наявності такої повторності, натомість, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП вперше, на підставі чого така довідка обґрунтовано поліцейським до матеріалів справи долучена не була.

Водночас, співробітниками патрульної поліції, на виконання вимог Інструкції №1395, до матеріалів справи була долучена довідка про те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 від 20.06.2009 (а.с. 7).

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Колеснікова С.В. залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну, обґрунтовану та вмотивовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Колеснікова С.В., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 07.04.2023, про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца