ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 Справа №607/8881/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Кілик М. В.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює водіємрятувальником 10 Державної пожежнорятувальної частини, проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2023 року о 05 год. 10 хв. на вул. 15 квітня, 1А, м. Тернопіль водій ОСОБА_1 керував автомобілем Kia Optima, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосування технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 № ARBF0295 (повірка дійсна до 01 грудня 2023 року) та огляду в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань» ТОР водій в категоричні формі відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлений належним чином.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи та його неявку у судове засідання та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, у силу ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

19 червня 2023 року судом зареєстровано пояснення, подане захисником особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатом Строценем Т. О., який зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 15 травня 2023 року о 05 год. 29 хв. в м. Тернопіль, на вул. 15 Квітня 1А було зупинено транспортний засіб Кіа ОРТІМА, д.н.з. НОМЕР_1 .

Працівники поліції, не представившись, одразу повідомили, що причиною зупинки транспортного засобу є те, що водій їхав автомобілем по всій дорозі, хоча це не відповідає дійсності та відеозаписам, які додають самі ж працівники поліції. Після чого, працівники поліції попросили у ОСОБА_2 документи на транспортний засіб та посвідчення водія. На вказану вимогу ОСОБА_1 одразу ж надав усі необхідні документи. Перевіривши наявність документів, працівник поліції з незрозумілих причин запропонував ОСОБА_1 пройти тест на визначення стану сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 відповів, що проходити такий огляд підстав немає, оскільки алкогольних напоїв не вживав. Надалі працівник поліції, не озвучуючи жодної підстави, яка б вказувала на законну вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не вказує будьяких ознак алкогольного сп`яніння, одразу складає протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Працівниками поліції твердження та пояснення ОСОБА_2 щодо того, що в цей день ним алкогольні напої не вживались, до уваги не взялись та всупереч вимогам закону безпідставно на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також захисник покликається на безпідставну зупинку транспортного засобу.

Відповідно до матеріалів адміністративного провадження, а саме доданого відеозапису спостерігається, що причиною зупинки транспортного засобу є те, що ОСОБА_1 порушено п. 11 Правил дорожнього руху водій керуючи Т3 на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався у крайній лівій смузі при вільній правій, без мети повороту або розвороту.

3 приводу цього адвокат зазначив, що вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_3 не вчиняв, він керував транспортним засобом із дотриманням вимог Правил дорожнього руху. Керуючи транспортним засобом на перехресті із круговим рухом ОСОБА_1 мав намір здійснити поворот ліворуч в напрямку м. Хмельницький, у зв`язку з чим згідно ПДР України, йому було потрібно зайняти крайню ліву смугу, що він і зробив. Вказане крім цього, чітко підтверджується відеоматеріалами з реєстратора автомобіля поліцейського.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні відомості щодо законної підстави зупинки транспортного засобу та відомості щодо того, які ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху України. А тому, оскільки відсутні підстави зупинки транспортного засобу, то працівником поліції безпідставно було запропоновано без будьяких на то законних підстав пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння.

У постанові Серії EAC № 6993592 вказано порушення п. 11 ПДР України. Відсилаючись на вказаний нормативноправовий акт, встановлено що п. 11 у Правилах дорожнього руху відсутній. Так, у Правилах дорожнього руху міститься розділ 11 під назвою Розташування транспортних засобів на дорозі. В подальшому, вказаний розділ поділений на пункти, починаючи з 11.1 та закінчуючи 11.14. 3 наведеного вище, вбачається що порушення правил дорожнього руху за п. 11 ПДР України, вчинятись не може, що свідчить про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_1 .

Щодо неналежного фіксування та оформлення матеріалів захисник звернув увагу суду, що матеріали відеофіксації правопорушення не містять відомостей щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, п. 5 розділу II передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Захисник вважає, що працівники поліції на недотрималися вимог КУпАП та інших нормативних актів, зокрема Інструкції № 1026 щодо порядку фіксування безпосередньо керування особою транспортним засобом та/або фіксування відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Беручи до уваги відеоматеріали, які долучені до справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановлено, що працівниками поліції здійснено неналежну фіксацію подій, які мали місце 15 травня 2023 року. Відтак, переглядаючи дані відеозаписи неможливо встановити та дослідити факт ймовірної відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Нагрудна камера поліцейського направлена на іншого працівника поліції, в цей час особи, яка притягується до адміністративної відповідальності під час фіксування нібито ним відмови в об`єктиві камери не було, що свідчить про неналежне документування та недотримання процедури такого документування в контексті ст. 268 KУпАП.

За таких обставин, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є неналежно підтвердженим, оскільки огляд/пропозиція пройти огляд проведено з грубими порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, як наслідок додані відеозаписи не можуть бути достатніми та об`єктивними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а саме відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння).

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту порушення ОСОБА_4 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння не проводився, а факту відмови від проходження огляду не було.

Відтак, оскільки факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння недоведений, приходимо до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, в зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо недопустимості проведення огляду на стан сп`яніння захисник вказав, що відповідно до розділу І інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями вище вказаної інструкції також зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння е: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно відеозапису, водій відповідав на запитання працівників поліції чітко, виразно, поведінка адекватна та відповідає обстановці. За таких обставин, підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції не було.

Також, беручи до уваги відеозапис, який доданий працівниками поліції до матеріалів адміністративної справи працівниками поліції жодного разу не було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього якихнебудь ознак алкогольного сп`яніння, що є обов`язковою складовою.

Поряд з цим, здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

Відтак, з викладеного, чітко спостерігається, що підстав та права на проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 у працівників поліції не було, а ознак, які б свідчили про наявність алкогольного сп`яніння працівниками поліції не виявлено.

Щодо відповідностей газоаналізатора та його документів адвокат звернув увагу, що проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 пропонувався за допомогою газоаналізатора ALKOTEST 6820 № ARBF0195 (про що також вказано у протоколі від 15.05.2023). Однак, в подальшому у матеріалах справи міститься свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки відносно газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі ALKOTEST 6820 № ARHJ0295. Сертифікату відповідності щодо вказаного приладу в матеріалах справи взагалі немає.

Поряд з цим, працівниками поліції упущено вимогу щодо ознайомлення ОСОБА_2 із порядком застосування технічного засобу «Алкотест Драгер», також відсутній факт пред`явлення ОСОБА_1 свідоцтва про повірку робочого запису вимірювальної техніки та сертифікату відповідності (який в матеріалах справи взагалі відсутній)

Як наслідок, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 поліцейськими не міг взагалі проводився за допомогою приладу «Газодналізатор ALKOTEST 6820» за відсутності передбаченого законом сертифіката відповідності результати якого не можуть бути допустимим доказом.

Як наслідок, пропозиція ОСОБА_5 щодо проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою ALKOTEST 6820 № ARBF0195 є незаконною, оскільки жодних документів які б підтверджували справність даного газоналізатора, в тому числі останнє його калібрування встановити неможливо.

Щодо відповідності відеозапису з місця події захисник вказав, що працівником поліції до матеріалів справи долучено оптичний диск з відеофайлом, без цифрових підписів як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

З огляду на вказане, захисник просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у відповідності до ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши адміністративні матеріали, суд дійшов до наступних висновків.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Посилання захисника Строценя Т. О. на безпідставність зупинки транспортного засобу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є неспроможними з огляду на те, що у матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6993592, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, чинна та не скасована.

Відтак, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції законно, а складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є наслідком виконання поліцейськими своїх професійних обов`язків. Протокол про адміністративне правопорушення не є остаточним рішенням у справі, його, як і інші документи оцінює суд, який приймає рішення у справі.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Адміністративній відповідальності підлягають особи, що керували транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передали керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП).

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння закріплений у КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрована в Мінюсті України 10 листопада 2015 року № 1408/27853), розділах ІІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11 листопада 2015 за № 1413/27858) (далі Інструкція) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17 грудня 2008 року № 1103) (далі Порядку).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п. 2 розділу І Інструкції).

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції).

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 розділу ІІ Інструкції).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 039484 від 15 травня 2023 року та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності.

Отже, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, тобто внаслідок, зокрема запаху алкоголю з порожнини рота водія транспортного засобу, порушення мови, поведінки, що не відповідає обстановці.

Проаналізувавши положення Порядку, суд вважає, що за наявності підстав у поліцейського вважати, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також за наявності ознак такого сп`яніння, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський уповноважений провести огляд такої особи на стан сп`яніння. Тобто, поліцейський не зобов`язаний називати особі ознаки, наявність яких дає підстави вважати, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак має обов`язок забезпечити належну процедуру проходження особою огляду на стан сп`яніння на місці та в лікувальному закладі, чи зафіксувати відмову від проходження такого огляду.

Отож, покликання захисника на те, що ОСОБА_1 заперечував, що він вживав алкоголь, а тому протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього складено безпідставно, є неспроможними, оскільки виключно до компетенції поліцейського входить визначати підстави вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння та пропонувати їй пройти огляд.

Відтак, суд робить висновок, що позиція сторони захисту щодо неправомірності вимоги працівників поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, є помилковою.

Згідно п. 6 розділу І. Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерськоакушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 Розділу І. Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п. 6 Порядку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я) (п. 7. Розділу І Інструкції).

Згідно п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 039484 від 15 травня 2023 року, 15 травня 2023 року о 05 год. 10 хв. на вул. 15 квітня, 1А, м. Тернопіль водій ОСОБА_1 керував автомобілем Kia Optima, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосування технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 № ARBF0295 (повірка дійсна до 01 грудня 2023 року) та огляду в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань» ТОР водій в категоричні формі відмовився.

Вимогами ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

На обґрунтування відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності пройти огляд на стан сп`яніння та у лікувальному закладі суду надано відеозаписи з нагрудних камер поліцейських та автореєстратора їх службового автомобіля.

Покликання захисника Строценя Т. О. на те, що до матеріалів справи долучено оптичний диск з відеофайлом, без цифрових підписів як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій не знаходять свого законодавчого підтвердження.

Диски як матеріальні носії є способом збереження інформації з електронного документа, головною особливістю якого є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія, де оригінал електронного документа може існувати на різних носіях, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожних з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 333/1539/16к.

Відтак, наявний у матеріалах справи диск із відеозаписами є оригіналом електронного документа та не потребує цифрового підпису.

При цьому, суд погоджується із позицією сторони захисту, що матеріали відеофіксації правопорушення не містять відомостей щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Судом у судовому засіданні було оглянуто диск із відеозаписами, наявний у матеріалах справи: два відеозаписи із відеореєстратора автомобіля працівників поліції, із якого вбачається рух автомобіля Kia Optima, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та відеозапис exportg01in.

Так, відеофайл exportg01in містить зображення спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 . На відрізку відеозапису 02 хв. 05 сек., що відповідає фактичному часу 05 год. 12 хв. 53 сек. 03 хв. 20 сек., що відповідає фактичному часу 05 год. 14 хв. 08 сек. працівник поліції з`ясовує в особи, чи проходитиме та огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та чи проходитиме такий огляд у медичному закладі. На обидва запитання особа відповідає «Ні». Однак відеозйомка здійснюється таким чином, що в об`єктиві бодікамери знаходиться лише працівник поліції, а встановити особу, з якою він спілкується не можливо, а відтак суд з наданого відео не встановив дійсні обставини справи, а саме відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в лікувальному закладі.

За таких обставин, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є неналежно підтвердженим, оскільки доданий відеозапис не доводить вказаних обставин.

Також суд звертає увагу на те, що пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння має відповідати процедурі.

Згідно п. 4 Розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрована в Мінюсті України 10 листопада 2015 року № 1408/27853), огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказане положення Інструкції передбачає, що для проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейський має бути забезпечений спеціальним технічним засобом, однак даних про те, що технічний прилад газоаналізатор Alcotest 6820 № ARBF0295 був присутній на місці зупинки автомобіля особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в матеріалах відеозапису немає.

Водночас, в матеріалах справи міститься свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки відносно газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі ALKOTEST 6820 № ARHJ0295, який є відмінний від спеціального технічного засобу, що зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що вказує на недотримання поліцейським процедуриоформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП

Отож, беручи до уваги те, що в ході розгляду справи встановлено порушення працівником поліції процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутній склад цього адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в даній справі закрити.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

При цьому, ЄСПЛ у справі «Алленеде Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Виходячи з положень статей 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно останнього слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 130, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 039484 від 15 травня 2023 року закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Герчаківська О.Я.