Справа № 446/715/23 Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 33/811/843/23 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 травня 2023 року,

встановив :

Постановою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.05.2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ДТЕС,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави.

ОСОБА_1 , визнаний винним у тому, що він 27.03.2023 року о 04.20 год. на автодорозі сполученням Львів-Луцьк в селі Сапіжанка, Львівського району керував автомобілем марки "Skoda Fabia" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер з результатом 1.07 проміле.

На постанову судді Ярема Р.І. подав апеляційну скаргу в якій просить: скасувати постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 травня 2023 року.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції не є всебічною, повною і об?єктивною, так як суд не взяв до уваги обставини, які впливають на правильне вирішення справи, постанова суду винесена на основі протоколу, який не відповідає дійсним обставинам, а докази, на які посилається в оскаржуваній постанові, не доводять факт наявності в його діях складу адміністративного правопорушення. Відтак, вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, на підставі наступних міркувань.

Зазначає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Наголошує, що як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення в зазначеній справі, а зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 132285 від 27.03.2023, такий складено відносно ОСОБА_1 за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння.

До зазначеного протоколу працівниками поліції долучено в якості доказу вчинення інкримінованого правопорушення, оптичний диск із відеофіксацією, моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також всіх дій, які вчинялись працівниками поліції з порушенням встановленого порядку.

Апелянт вказує, що внаслідок ознайомлення із відео нагрудних камер, зазначені у протоколі обставини повністю спростовуються цим же доказом, на який посилається працівник поліції. Так, із оглянутого в судовому засіданні відео вбачається, що моменту зупинки занспортного засобу, керування транспортним засобом, ОСОБА_1 немає, транспортний засіб, був припаркований на території автозаправної станції, в той час оскільки відповідальність особи за вказаною статтею настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння. Зазначені вище обставини підтверджуються відео з нагрудних камер.

Під час розгляду справи, ОСОБА_1 наголошував на тому, що належних доказів, які підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення відсутні повністю, а долучене відео взагалі є фрагментальне. Таким чином, вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови суд, мав достатньо підстав, у зв?язку із якими, константувати факт вини ОСОБА_1 - не можна, так як зібрані по справі докази, містять суперечності та розбіжності, більше того не вставнолюють тих обставин, які становлять собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі у справі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив і клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності учасників процесу.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що вказана апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9 (а) ПДР України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 132285 від 27.03.2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений уповноваженою особою, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості (а.с. 3); -чек Alcotester Drager-6820 № 1682, який доданий до протоколу серії ААД № 132285 від 27.03.2023 року (а.с. 4); - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено результат огляду на стан сп`яніння 1,07 проміле з якими ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис у даному документі ( а.с. 5); - направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 27.03.2023 року ( а.с. 6); - рапортом інспектора СРПП відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції В. Пеленьо ( а.с. 7); - відеозаписом, який міститься на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення диску, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 (а.с. 9).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Посилання апелянта, викладені у апеляційній скарзі, щодо того, що у матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння цілком спростовуються доказами наведеними вище. Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи - безпідставними.

Так, зокрема що стосується, аргументів сторони захисту, які були наведені у апеляційні скарзі, що відеозаписи неналежні і не відповідають вимогам, то такі не заслуговують на увагу суду, оскільки хоч наявний в матеріалах справи відеозапис є фрагментарним, водночас на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та такий відеозапис дає можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З оглянутого відеозапису, встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Alcotester Drager-6820, проба якого була 1,07 проміле, результати якого значно перевищують дозволену норму.

Відповідно до п. 5 розділу ll «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (спільний наказ МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735) передпроведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. З відеозапису долученого до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 не ставив вимоги перед поліцейськими про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, також у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 погоджується з результатами Alcotester Drager-6820, відтак такі твердження апелянта є безпідставними.

Тобто вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Твердження апелянта, щодо безпідставної зупинки транспортного засобу працівниками поліції, та факт керування ОСОБА_1 автомобілем, спростовує рапорт інспектора СРПП відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції В. Пеленьо. В якому вказано, що під час патрулювання Львівського району а саме в с. Сапіжанка по автодорозі сполучення Львів-Луцьк було виявлено автомобіль марки Шкода Фабіа д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. АДРЕСА_1 , який рухався в комендантську годину (а.с. 7).

Переконливих доводів, які містяться в апеляційній скарзі, які б безумовно спростовували викладені у постанові висновки судді, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були у повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 травня 2023 року, в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА