Справа № 567/2285/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 від 10.03.2007,

за ст. 185, 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені)

встановила

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №986735 07.12.2023 близько 21:40 год., ОСОБА_1 , перебуваючи в м.Острог по пр. Незалежності, 40А Рівненської області, в приміщенні КП "Острозька ОПЛ" висловлювався нецензурною лайкою в адресу поліцейського СРПП ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Лойовського С.О., чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

07.12.2023 близько 13:50 год., ОСОБА_1 , перебуваючи в м. Острог по пр. Незалежності, 40а Рівненської області на законну вимогу поліцейського припинити вчинення правопорушення не реагував, висловлювався нецензурною лайкою в адресу працівника поліції, перешкоджав здійсненню повноважень поліцейського, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

ОСОБА_1 на виклики суду повторно не з`явився без повідомлення причин, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (Рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 у справі "Пономарьов проти України") відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №986736 від 07.12.2023, матеріалами справи та наданим відезаписом.

Відповідно до виписки з протоколу медичного освідчення на предмет сп`яніння №264 вбачається, що в ОСОБА_1 при огляді 07.12.2023 о 21:55 год. встановлено алкогольне сп`яніння.

З рапорту від 07.12.2023 вбачається, що ОСОБА_1 07.12.2023 відмовився від виконання законних вимог поліцейських при виконанні ними службових обов`язків про припинення вчинення правопорушення та припинення нецензурно лаятися, виражався в адресу працівників поліції нецензурною лайкою в зухвалій формі, був агресивно налаштований.

Згідно довідки ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 12.12.2023 вбачається, що ОСОБА_1 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 178, ст. 173, ч. 2 ст. 178 КУпАП.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, доведеною повністю.

Водночас, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Дане правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Водночас, хуліганство відрізняється від інших дій, які за своїм проявом схожі на хуліганство, однак за своїм суб`єктивним проявом не утворюють складу даного адміністративного правопорушення. Зокрема, якщо дії особи були викликана неприязними відносинами до певної особи, як довго триваючими так і тими, які виникли раптово, в тому числі і у випадку неправомірної поведінки особи, то такі не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутній виклад обставин та матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 таких дій, що порушують громадський порядок, оскільки його дії щодо працівника поліції охоплюються складом правопорушення ст. 185 КУпАП та додаткової кваліфікації не потребують. Окрім того, матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 дій, що порушують громадський порядок, не зазначено і не розкрито наслідки порушення громадського порядку і спокою інших громадян, настання яких прямо передбачене диспозицією ст. 173 КУпАП, як обов`язкова ознака правопорушення.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її (рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia»), адже діючи іншим чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Одночасно з фабули протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів не вбачається, що висловлювання ОСОБА_1 були розраховані на можливість їх сприйняття іншими оточуючими, а також вчинення ОСОБА_1 інших дій, що були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

За таких умов, суд вважає, що використання як джерела доказу протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 для встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є недостатнім.

Встановлені при розгляді справи обставини свідчать про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Судом взято до уваги те, що ОСОБА_1 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, є працездатним.

За таких обставин, суд вважає для перевиховання ОСОБА_2 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 185 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.

Вважаю необхідним звернути увагу начальника Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, для прийняття відповідних заходів реагування, усунення подібних порушень закону та забезпечення дотримання службовими особами- ОСОБА_3 - виконання покладних на них повноважень у точній відповідності із вимогами чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.24, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення

постановила

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст. 308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме: в сумі 340 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу зазначеного правопорушення.

Звернути увагу начальника Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області на допущені порушення законодавства працівниками ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, зокрема, ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.