печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, що надійшли з Печерського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 3 ст. 154 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2023 приблизно о 16 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, вул. М. Грушевського, 9, порушила правила утримання собак, а саме: вигулювала собаку без намордника у громадському місці, в результаті чого вона вкусила малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (чим заподіяно шкоди здоров`ю малолітнього), відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 154 КУпАП.

В судове засідання з`явилася особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , яка зазначила, що собака належить її приятельці та колишній аспірантці, але за наявності різних обставин, інколи вона бере його вигулювати, зокрема як і 25.09.2023. Гуляючи на віддаленій від людей галявині в Маріїнському парку, вона дозволила собаці побігати без намордника, щоб останній приносив їй іграшку, в процесі цього різко вибіг хлопчик, налякав собаку, у результаті чого останній його цапнув зубами за ногу, але не сильно. Мати хлопчика в цей час розмовляла з іншою жінкою, побачивши вказане, кинулася до ОСОБА_3 , у неї почалася істерика. Матері одразу було запропоновано відшкодування, однак остання наполягала на виклику поліції та швидкої, що і було зроблено. Загалом собака є спокійною, лише інколи міг неспокійно реагувати, зокрема на самокат, скутер. Крім того, повідомила, що у поясненнях писала, що собака її, бо на той момент була відповідальна за нього та щоб не втягувати у справу власницю - ОСОБА_4 .

Захисник Кишкань С. В. заявив клопотання про направлення матеріалів про адміністративне правопорушення на доопрацювання та клопотання про закриття провадження по справі з огляду на наступне. Вигулювання без намордника собаки, порода якої не віднесена до Перелік небезпечних порід собак, не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 КУпАП. Собака, якого вигулювала 25.09.2023 ОСОБА_1 , не відноситься до Переліку небезпечних порід собак, натомість відноситься до метиса естонської гончої або бігля. Під час складання протоколу уповноваженою особою Печерського УП ГУ НП у м. Києві не встановлено, до якої породи відноситься вказаний собака. Крім того, у протоколі не вказано жодних даних, за якими можна ідентифікувати собаку, а саме кличка собаки, номер мікрочіпу, паспорту, що унеможливлює застосування та виконання адміністративного покарання у вигляді конфіскації собаки, яке є обов`язковим відповідно до санкції ч. 3 ст. 154 КУпАП. Крім того, формулювання суті адміністративного правопорушення в графі «склад адміністративного правопорушення» є не конкретизованим, зокрема не зазначено, які саме правила вигулу собак порушила ОСОБА_1 , ким вони затверджені, який саме пункт правил вигулу собак порушено. Також не зазначено, що нанесено шкоду здоров`ю потерпілого та в кому вигляді (які саме тілесні ушкодження), неправильно заповнено дані у графі Протоколу «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності», а саме написано слово «встановлено», сенс зазначення якого є не зрозумілим, не встановлено хто є власником собаки. Відповідно до даних картки реєстрації у базі даних електронної ідентифікації тварин №87214 власником собаки, яку вигулювала 25.09.2023 ОСОБА_1 , є ОСОБА_4 (дата реєстрації 06.10.2022). Таким чином, за логікою диспозиції ст. 154 КУпАП до адміністративної відповідальності має бути притягнутий саме власник собаки, якщо саме ним було допущено порушення правил вигулу собак.

Свідок ОСОБА_4 повідомила, що товаришує з ОСОБА_1 , остання була її керівником магістерської та аспірантської робіт, з її дочкою працювала разом у лікарні. Підтвердила, що собака на кличку Лакі дійсно належить їй, останню вона знайшла восени 2022 року. 25.09.2023 у зв`язку з її поганим самопочуттям ОСОБА_1 запропонувала вигуляти Лакі , оскільки вони всі разом жили у м. Чернівці на початку повномасштабного вторгнення рф в Україну, собака її знає і любить. Натомість в той день вони довго не поверталися, по приходу власниця дізналася про те, що собака вкусив дитину. Лакі завжди спокійний, ніколи агресивно себе не поводив, жодного разу ні на кого не нападав.

Свідок ОСОБА_8 повідомила, що працює головним лікарем у ветеринарній клініці «Салон для тварин «Добродій», особисто знає собаку Лакі , оскільки реєструвала його та неодноразово оглядала на прийомі, останній є лагідною собакою, жодної небезпеки не несе. Вказаний собака не відноситься до Переліку небезпечних порід собак, оскільки є метисом невеликого розміру, у якого можна побачити ознаки мисливських собак бігля або естонської гончої, дуже приязний та милий. Також зазначила, що власником вказаного собаки є ОСОБА_4 , остання на той час хворіла і тому собаку вигулювала ОСОБА_1 .

Суддя, вислухавши учасників провадження, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №266347 та додані до нього матеріали справи, письмові клопотання захисника, приходить до наступних висновків.

Частина 3 статті 154 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачає відповідальність, зокрема, за вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Тобто, відповідальність за ст. 154 КУпАП несуть не тільки безпосередні власники тварин, а особи які їх утримують чи супроводжують.

Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не є власником собаки, тому не може нести відповідальність, є необґрунтованими, оскільки диспозиція ст. 154 КУпАП передбачає відповідальність не власників тварин, а осіб які їх утримують чи супроводжують.

Статтею 9 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» встановлено, що особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана, зокрема, забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин.

Відповідно до Правил утримання собак та котів в м. Києві, що затверджені рішенням КМДА від 25 жовтня 2007 року №1079/3912:

5.3. Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною твариною;

5.5. Дозволяється виводити собак за межі квартири, території подвір`я, організацій, підприємств тощо лише на повідку з прикріпленим до нашийника особистим номерним знаком, а потенційно небезпечних собак та собак, що визнані небезпечними, обов`язково на короткому повідку (не більше 1,2 м) і в наморднику.

Доводи сторони захисту про те, що собака породи «метис естонської гончої або бігля» не входить до Переліку небезпечних порід собак, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1164, а відтак у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, - є непереконливими, з огляду на наслідки події: собака під супроводженням ОСОБА_1 вкусив дитину.

Зі змісту пояснень ОСОБА_3 від 25.09.2023 вбачається, що собака був також і без повідка («я побігла до собаки, одночасно гукаючи до хлопчика, щоб він не біг»), чим безпосередньо порушено Правил утримання собак та котів в м. Києві, що затверджені рішенням КМДА від 25 жовтня 2007 року №1079/3912. Також в долучених до протоколу поясненнях ОСОБА_1 вказувала, що знала про те, що собака агресивно реагує на тих, хто біжить.

Відсутність в матеріалах справи даних щодо небезпечності цього собаки, в цій конкретній справі, не спростовує вини ОСОБА_1 , оскільки саме її дії, які виразилися в тому, що вона не вжила заходів щодо вигулювання собаки з повідком, намордником, знаходяться у причинному зв`язку з тим, що цей собака покусав потерпілого та заподіяв шкоду його здоров`ю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №266347;

- письмових поясненнях ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , долучених до протоколу;

- медичній довідці, виданій ОСОБА_2 , з діагнозом «укушені садна правого стегна та лівої гомілки» від 25.09.2023, чим підтверджується спричинення шкоди здоров`ю малолітнього;

- фотознімках, долучених до протоколу;

- поясненнях ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні.

Недоліки, на які вказує захисник у клопотанні про повернення матеріалів справи для належного оформлення, не перешкоджають прийняттю рішення у справі по суті.

На підставі викладеного суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною та кваліфікує її дії за ч. 3 ст. 154 КУпАП, як вигулювання собаки без повідка та намордника, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім буде адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Санкція даної статті окрім основного стягнення у виді штрафу передбачає додатковий вид стягнення - конфіскацію тварини.

Відповідно до ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України. Особливості порядку застосування конфіскації тварин встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Відтак, було встановлено, що собака належить ОСОБА_4 , а не особі, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому в силу положень ст. 29 КУпАП в даному випадку конфіскація тварини як вид стягнення не застосовується.

Керуючись, ст. ст. 29, 154, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, і піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. без конфіскації тварини.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько