н/п 3/490/3211/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6631/23
П О С Т А Н О В А

07.09.2023р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, згідно протоколу мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали протоколу серії ААД №070213, складеного відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Згідно протоколу, 05.07.2023р. близько 03:15 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. Потьомкінській в районі буд. №118 та в порушення п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху України не мав права керування транспортним засобом. Оскільки ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП згідно постанови серії БАВ №434169 від 06.01.2023р., таким чином дане правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку. Однак жодних заяв чи письмових заперечень безпосередньо від нього на адресу суду не надходило. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. З огляду на вказані обставини, та те що ОСОБА_1 було відомо про обставини складення адміністративного протоколу та про його розгляд судом, що слідує із обставин зафіксованих відеозаписом до протоколу, таким чином повинен був цікавитись ходом розгляду справу, об`єктивно мав для цього можливості, чим не скористався. За такого суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали додані до протоколу, приходжу до наступних висновків.

Згідно протоколу серії ААД №070213 ОСОБА_1 ставиться у провину повторне протягом року керування транспортним засобом за відсутності не це права, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч 5 ст. 126 КУпАП.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (підпункт "а" пункту 2.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306.

Згідно частини 9 статті 15 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого статтею 126 КУпАП.

Так, відповідно до частини 5 цієї статті КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушення, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Як вбачається з довідок УПП від 05.07.2023р. ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами та згідно постанови серії БАВ №434169 від 06.01.2023р. притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу 3400 грн.

Згідно долученої копії постанови серії БАВ №434169 від 06.01.2023р. ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу 3400 грн.

Згідно оглянутого відеозапису до протоколу підтверджено обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом. В ході спілкування ОСОБА_1 повідомляє, що не отримував водійського посвідчення, керував з необхідності підвезти людей. Поліцейський згідно бази даних встановлює, що відносно ОСОБА_1 складено багато постанов за аналогічні порушення (не менше 4), окрім того те, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами згідно рішення суду. ОСОБА_1 не заперечує вказаних обставин. На підставі викладеного інспектор поліції пояснює, що подальше складення постанов є недієвим та вказує про необхідність складання протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи те, що наведені вище докази узгоджуються між собою, логічно доповнюють один одного, за такого суд вважає, що вони є правдивими, об`єктивними і підстав для недовіри до них немає.

За викладених обставин, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху України та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року керування транспортним засобом за відсутності не це права.

При обранні виду адміністративного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами без наявності водійського посвідчення відповідної категорії, проти чого не заперечував, однак належних висновків не зробив, умисно продовжує вчиняти аналогічні порушення, що свідчить про його зневажливе ставлення до вимог ПДР України та чинного законодавства, його дії створюють підвищену небезпеку для інших учасників дорожнього руху, за такого з метою попередження з боку останнього аналогічних порушень Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім того суд вважає необхідним роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо можливості накладення на неї стягнення у вигляді позбавлення керування транспортними засобами за умови відсутності (не отримання у встановленому законом порядку) посвідчення водія.

Так, виходячи із системного аналізу положень КУпАП, правова природа стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого стягнення, передбаченій ст. 23 КУпАП. У контексті розглядуваного питання особливої уваги набуває досягнення мети покарання щодо запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень як правопорушником, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 126, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Грошові кошти перерахувати до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Грошові кошти у розмірі 536,80 гривень в рахунок сплати судового збору перерахувати до УК у Центральний м. Миколаїв /Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок № UA014483, код отримувача 37992030, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 22030101.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.