ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Плошенка В.І., представника потерпілого ОСОБА_2 - захисника Штаня О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Плошенка В`ячеслава Ігоровича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

У постанові суду зазначено, що 12 травня 2023 року о 13 годині 00 хвилин, у місті Дніпрі по пр-ту Слобожанському ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом RENO KLIO д.н. НОМЕР_1 , на перехресті з вул. Донецькою, яке регульоване світлофорним об`єктом, виконуючи маневр розвороту, не надав перевагу у русі та допустив зіткнення з мотоциклом Бенелі д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував в зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, чим порушено вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 в частині накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вважає, що постанова суду першої інстанції в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення є незаконною, оскільки при ухваленні оскаржуваної постанови судом не було з`ясовано та враховано в сукупності всі обставини справи, зокрема те, що він повністю визнав себе винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, має водійський стаж 24 роки, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент ДТП працював водієм таксі та вказана діяльність є його єдиним джерелом доходу, що дає змогу прогодувати сім`ю, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, в ДТП потрапив вперше. Крім того, зазначає, що дружина ОСОБА_1 працює, але її заробітня плата не є такою, яка зможе забезпечити нормальну життєдіяльність сім`ї.

Водночас, звертає увагу, що матеріальні збитки завдані водію мотоцикла Бенелі, р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , особисто ОСОБА_1 не відшкодовувались у зв`язку з тим, що його цивільно-правова відповідальність, як власник наземного транспорту, застрахована у СК ARХ, що підтверджується полісом №ЕР211875447, згідно якого сума страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров`ю становить 320 000 гривень, а за шкоду заподіяну майну 160 000 гривень. Також, ОСОБА_1 з СК ARХ укладено договір оферти №80324гд2да від 04.11.2022 року з метою підвищення розмірів страхових сум за полісом ОСЦПВ за шкоду, заподіяну майну та здоров`ю третіх осію, згідно якого сума страхового відшкодування становить 1 000 000 гривень, а тому потерпілому ОСОБА_2 для відшкодування завданих йому збитків необхідно звернутися до страхової компанії ARХ.

Таким чином, на переконання сторони захисту, призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік є занадто суворим та таким, що позбавляє його можливості працювати водієм та заробляти кошти, щоб прогодувати сім`ю.

На апеляційну скаргу сторони захисту представником потерпілого адвокатом Штань О.В. подані заперечення, в яких наводяться аргументи на спростування доводів апеляційного скарги захисника, просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Плошенко В.І. підтримали доводи поданої апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні в повному обсязі, просили змінити постанову та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. При цьому додатково суду ОСОБА_1 пояснив, що з вимогами про відшкодуваня моральної шкоди та витра на лікування потерпілий ОСОБА_2 до нього не звертався, але він згодний вирішувати це питання у добровільному порядку у разі визначення потерпілою стороною суми відшкодування.

Представник потерпілий - адвокат Штань О.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, наполягав на своїх письмових запереченнях та просив залишити рішення суду без змін. При цьому пояснив, що потерпіла сторона звернулася до страхової компанії за відшкодуванням матеріальної шкоди за пошкоджений мотоцикл, але щодо відшкодування моральної шкоди та витрат на лікування вони звернень ані до страхової компанії, ані до самого ОСОБА_1 не подавали.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, але його представник вважав за можливе провести розгляд справи без участі свого довірителя що, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом не дотримано у повному обсязі.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме недотримання під час керування транспортним засобом вимог ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказані висновки місцевого суду ґрунтуються на досліджених та наведених у постанові доказах, не оспорюються в апеляційній скарзі стороною захисту, а тому відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряються.

Разом з цим доводи апеляційної скарги захисника Плошенка В.І. щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права під час вирішення питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення є слушними з огляду на таке.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Санкція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, суд врахував характер вчиненого правопорушення та прийшов до висновку, що саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім задля його виховного впливу і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

При цьому, за наявності в санкції ст.124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в своїй постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією вказаної статті.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 свою вину визнав, має на своєму утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружину, яка працює, але отримує незначний дохід, сам він працює неофіційно водієм таксі, має водійський стаж 24 роки, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить його сім`ю єдиного джерела доходу.

Отже, внаслідок неповноти судового розгляду, суд не врахував належним чином особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, визнає свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При цьому, апеляційний суд враховує, що між ОСОБА_1 та СК ARХ було укладено поліс № ЕР211875447 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів від 04.11.2022 року (а.с.56) та договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (приєднання) оферти №80324гд2да від 04.11.2022 року на суму 1 000 000 грн (а.с.57-61), а тому для відшкодування матеріальних збитків завданих дорожньо-транспортною пригодою потерпіла сторона вже звернутися до СК ARХ. Щодо відшкодування морально шкоди та витрати на лікування потерпілий та його представник мають право вирішення цього питання з ОСОБА_1 у добровільному порядку або в прядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Враховуючи вищенаведе, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 має бути призначено адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, внаслідок суворості.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Плошенка В.І. підлягає задоволенню, а постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2023 року - зміні в частині призначення адміністративного стягнення, з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Плошенка В`ячеслава Ігоровича задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО