Єдиний унікальний номер судової справи 489/1829/23 Головуючий у першій інстанції Кокорєв В.В.
Номер провадження 33/812/296/23 Головуючий суддя апеляційного суду Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Крамаренко Т.В.,

з секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Морозова В.Ю,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова Вадима Юрійовича на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 414484 від 16 квітня 2023 року, ОСОБА_1 16 квітня 2023 року о 11-22 год в м. Миколаїв, Інгульський район, пр-т Богоявленський, керував транспортним засобом Audi A3, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, бліде обличчя, порушення координації рухів. Водію було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку в медичному закладі. Згідно висновку його результатів медичного огляду на стан наркотичного спяніння № 302 від 16 квітня 2023 року, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2023 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, 16 червня 2023 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Морозов В.Ю. через систему Електронний суд подали до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просили скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в супереч вимогам чинного законодавства розгляд справи відбувався незаконно, матеріали справи та складений протокол містять у собі численні порушення, а крім того, судом першої інстанції невірно були застосовані норми процесуального та матеріального права.

ОСОБА_1 зазначає, що з інкримінованим йому адміністративним правопорушенням він не згоден, свою провину не визнавав, адміністративні матеріали, складені відносно нього не відповідають вимогам законодавства, порушують його право на повний, об`єктивний та неупереджений розгляд справи.

Зауважує, що справа в суді першої інстанції була розглянута без присутності свідків, інспекторів поліції, які складали протокол, судом не досконало досліджені матеріали справи та не взято до уваги грубі порушення працівників поліції. При цьому, судом не була надана йому можливість належним чином надати пояснення, щодо всіх істотних обставин справи. Вважає, що його було дискредитовано працівниками поліції і притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням вимог чинного законодавства.

Вказує на те, що він є військовослужбовцем і через постійний стрес та переживання за Батьківщину його руки могли трястися, але це не свідчить про вживання ним наркотичних речовин. Пояснює, що погодився пройти огляд у відповідному лікарському закладі, оскільки не вживає наркотичних речовин, більш того з працівниками поліції вирушили на таких огляд, однак на шляху до лікарні працівники поліції почали його вмовляти відмовитись від проходження такого огляду, при цьому сказали, що жодних негативних наслідків для нього не буде, а тільки займе купу часу. Зазначає, що погодився, оскільки поспішав на військову службу. Вважає, що такими порадами працівники поліції ввели його в оману та завдали йому важких наслідків.

Наголошує на тому, що не знав як саме проходить огляд на стан наркотичного спяніння та не був обізнаний про наслідки, які можуть настати у випадку відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також працівниками поліції не було роз`яснено його права, не було виписано направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного спяніння, чим порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, працівниками поліції під час складання відносно нього протоколу не було залучено свідків. Також, матеріали справи не містять повного фрагменту відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка сталася. Крім того, а протоколі та в матеріалах справи відсутні дані ( модель, серія і номер) засобу відео фіксації.

Також, адміністративне правопорушення не містить відеодоказу ознак наркотичного сп`яніння.

Крім того працівники поліції не відсторонили його від керування транспортними засобами.

Зазначає, що працівниками поліції не було доставлено його до медичного закладу з метою проходження тесту на стан наркотичного спяніння у лікарні.

Вказує на те, що в матеріалах справи не міститься відомостей про те, чи притягувався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, оскільки це має значення для належної правової кваліфікації вчиненого правопорушення. Також матеріали справи не містять довідки про те чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія, відсутній Акт огляду водія транспортного засобу

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення адвоката Морозова В.Ю., суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Згідно ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов вірного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується в повному обсязі з огляду на таке.

Правила дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п. 1.1).

Відповідно до п.1.10 вказаних Правил водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з п.п. «б», «д» п.2.3, п.п. «а» п.2.9 та п.2.5 Правил водій механічного транспортного засобу для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

У зв`язку з цим, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку також передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Так, розділ 2 зазначеної Інструкції визначає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

В той же час п.12 розділу 2 даної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 4 розділу 1 Інструкції визначає ознаки саме наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на відміну від п.3 розділу 1 Інструкції, який визначає ознаки алкогольного сп`яніння.

А відповідно до положень п.7 розділу 3 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, огляд такого водія поліцейським на стан сп`яніння на місці із використанням спеціальних технічних засобів не проводиться, а водій в обов`язковому порядку направляється до найближчого закладу охорони здоров`я для встановлення того, чи перебуває він в стані наркотичного сп`яніння та проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту Правил водієм ОСОБА_1 виконані не були.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З аналізу положень вказаної статті вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Наявність вини водія ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 414484 від 16 квітня 2023 року, ОСОБА_1 16 квітня 2023 року о 11-22 год в м. Миколаїв, Інгульський район, пр.-т Богоявленський, керував транспортним засобом Audi A3, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, бліде обличчя, порушення координації рухів. Водію було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку в медичному закладі. Згідно висновку його результатів медичного огляду на стан наркотичного спяніння № 302 від 16 квітня 2023 року, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП(а.с.1).

Даний протокол водієм ОСОБА_1 підписано без зауважень та доповнень.

Також, в матеріалах справи наявний диск з відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції встановивши у водія ознаки наркотичного спяніння, запропонували йому проїхати до медичного закладу для визначення стану спяніння, на що водій ОСОБА_1 погодився. Натомість приїхавши до медичного закладу відмовився від проходження такого огляду за власною ініціативою.

Істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП положень ст. 256 КУпАП, а також вказаної Інструкції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що в супереч вимогам чинного законодавства розгляд справи відбувався незаконно, матеріали справи та складений протокол містять у собі численні порушення, а крім того судом першої інстанції невірно були застосовані норми процесуального та матеріального права є безпідставні та не підтвердженні жодними доказами.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що з інкримінованим йому адміністративним правопорушенням він не згоден, свою провину не визнавав, адміністративні матеріали, складені відносно нього не відповідають вимогам законодавства, порушують його право на повний, об`єктивний та неупереджений розгляд справи суд оцінює критично та вважає це обраним способом захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Також не заслуговують на увагу суду посилання в апеляційній сказі на те, що справа в суді першої інстанції була розглянута без присутності свідків, інспекторів поліції, які складали протокол, судом не досконало досліджені матеріали справи та не взято до уваги грубі порушення працівників поліції з огляду на наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 414484 від 16 квітня 2023 року вбачається, що свідки працівниками поліції залучені не були, натомість велась відео зйомка на БК 474954, якою зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння та складання відносно нього протоколу. При цьому, матеріали справи не містять клопотання про виклик працівників поліції в судове засідання та допит їх в якості свідків.

Апеляційний суд враховує доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи в суді першої інстанції та не мав можливості надати пояснення щодо всіх істотних обставин справи. При цьому така можливість ОСОБА_1 була надана в суді апеляційної інстанції, натомість в судові засідання він не з`явився, але в судових засіданнях суду апеляційної інстанції брав участь його захисник адвокат Морозов В.Ю., а тому апеляційний суд вважає, що право на захист ОСОБА_1 не порушено.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 було дискредитовано працівниками поліції та притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням вимог чинного законодавства суд до уваги не бере через їх безпідставність. А крім того матеріали справи про адміністративне правопорушення не місять відомостей щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції та результатів такого оскарження.

З цих самих підстав суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на стан сп`яніння, а потім через вмовляння працівників поліції, які ввели його в оману відмовився.

Крім того, безпідставними є доводи про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортними засобами, оскільки як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 414484, посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 05 листопада 2009 року у ОСОБА_1 було вилучено, надано тимчасовий дозвіл № 262997. При цьому, водія ОСОБА_1 відсторонено від керування, транспортний засіб залишено за місцем зупинки без порушень ПДР України.

Не є слушними також, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не знав як саме проходить огляд на стан наркотичного сп`яніння та не був обізнаний про наслідки, які можуть настати у випадку відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з огляду на таке.

Як вбачається з відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції було роз`яснено порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду. Крім того, лікарем в медичному закладі так роз`яснено процедуру проведення огляду та те, що відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння буде зафіксована у висновку щодо результатів медичного огляду.

Також не є слушними доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, оскільки як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 йому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що також вбачається з відеозапису ( 36 хв. 10 сек).

Не заслуговують на увагу також посилання адвоката Морозова В.Ю, на те, що працівниками поліції не було виписане направлення до медичного закладу та не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу, оскільки як вбачається з відеозапису таке направлення працівниками поліції було виписане та після прибуття працівників поліції разом з ОСОБА_1 до медичного закладу, направлення було передано лікарю, який мав здійснювати огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння (12 хв 27 сек).

Твердження захисника про те, що матеріали справи не містять повного фрагменту відео суд вважає безпідставними, оскільки відеозапис доданий до протоколу в повній мірі відображає хід подій, запис безприривно вівся з моменту зупинки транспортного засобу до моменту складання протоколу відносно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не були залучені свідки, з огляду на те, що велась повна відеофіксація на боді камеру 474954, про що зазначено в протоколі.

З матеріалів справи вбачається, що до протоколу додано довідку про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 05 листопада 2009 року, а тому не слушними доводи апеляційної скарги про відсутність такої довідки.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 414484 від 16 квітня 2023 року так і відеозаписом обставин відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 302, складеним 16 квітня 2023 року лікарем КНП МОЦПЗ МОР.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Дії ОСОБА_1 щодо відмови пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння суперечать закону, оскільки на вимогу працівників поліції він мав беззастережно виконати їх законну вимогу і проїхати з ними для медичного огляду на стан сп`яніння, що прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Також, апеляційний суд враховує, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є небезпечним як для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності так і для інших громадян учасників дорожнього руху, що також було враховано судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Морозова Вадима Юрійовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко