Справа № 306/2137/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
26.12.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 19.09.2023,
Постановою судді Свалявського районного суду від 19.09.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушенняз накладенням на нього із застосуванням положення ст. 36 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 19.09.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Свалявського районного суду від 19.09.2023 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що, на його думку, фактичні обставини справи з`ясовані не вірно, а доказів перебування його за кермом у стані алкогольного сп`яніння не має. Так, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить підписів свідків. Відеозапис не проводився під час ДТП, у подальшому використовувався невідомий пристрій. В протоколі не зазначено відомості про те, що здійснювалась відеофіксація, а також не вказано, що відеозапис додається до протоколу про адміністративне правопорушення. З відео також не вбачається встановлення обставин керування транспортним засобом в нетверезому вигляді (на відео транспортний засіб стояв, я не знаходився за кермом).
Апелянт вказує, що ДТП сталося 00 год. 10 хв. 22.08.2023. О 00 год. 36 хв. ОСОБА_1 зателефонував на 102. Поліції не було більше 2 годин. Поліція застала його вдома, за його адресою, за кермом він не сидів, інші поїздки не планував. Окрім того, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що на цей час він мобілізований, несе службу як військовий водій та просив врахувати цю обставину при розгляді справи.
В судовому засіданні в апеляційній інстанції, яке було призначено на 17.11.2023, ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити із наведених у ній підстав.
Пояснив, що після ДТП усі майнові претензії між його учасниками було врегульовано, тому сторони роз`їхались. За кермом він не вживав алкоголь, а вжив вже вдома, вважаючи що вже перешкод для цього немає.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.
Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали даної справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у суді зібраних у справі доказах, а саме:
- протоколі серії ААБ № 045589 від 22.08.2023;
- протоколі серії ААБ № 045560 від 22.08.2023;
- схемі місця ДТП від 22.08.2023;
- роздруківці тестування на визначення стану алкогольного сп`яніння з приладу технічного засобу «Drager»;
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- письмових поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 22.08.2023;
- висновку експерта № 1370 від 28.07.2022;
- постанові про закриття кримінального провадження від 26.12.2022.
Вищенаведені докази є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Обидва протоколи про адміністративні правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 підписано ним особисто, зауважень чи заперечень не вказано (а.с.1,12).
Роздруківкою тестування на визначення стану алкогольного сп`яніння з приладу технічного засобу «Drager» та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває у нетверезому стані, результат тестування позитивний, - 2,22 % проміле. Підписом у роздруківці тестування ОСОБА_1 засвідчив, що з результатом тесту ознайомлений (а.с.2,3). Матеріали справи не містять докази, що вказані результати оскаржені ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.
Апеляційним судом досліджено у судовому засіданні протоколи про адміністративне правопорушення серії ААБ № 045589 та серії ААБ № 045560 від 22.08.2023, складені щодо ОСОБА_1 та встановлено, що вони відповідають вимогам ст.256 КУпАП, оскільки, в них наявні всі необхідні відомості, які передбачені вказаною нормою закону.
Апеляційний суд констатує, що законодавством не передбачено конкретних часових меж для заборони вживання алкоголю після ДТП. Передбачено заборону до прибуття працівників поліції.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факту вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення накладене судом першої інстанції на ОСОБА_1 з дотриманням вимог статей 36,23,33 КУпАПв межах санкції ч.1 ст.130КУпАП.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і є безпідставними без задоволення.
Керуючисьст.294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а винесену щодо нього постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 19.09.2023 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош