СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 684/346/23
Провадження № 3/684/209/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року смт Стара Синява

Суддя Старосинявського районного суду Хмельницької області Гринчук С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 03 травня 2007 року Старосинявським РВ УМВС України у Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

05 липня 2023 року о 00 годині 30 хвилин за місцем проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим порушив п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 01 січня 2020 року №2229-VIII, вчинивши правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав повністю, пояснив, що у вказаний у протоколі день і час у нього виник словесний конфлікт з сестрою ОСОБА_2 через увімкнену ним музику, в ході якого вони сварилися, він вживав нецензурні слова, фізичної сили не застосовував.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надані:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №959426 від 05 липня 2023року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення (арк.спр.1);

- рапорт від 05 липня 2023 року (арк.спр.2);

- заява ОСОБА_2 від 05 липня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (арк.спр.3);

- пояснення ОСОБА_2 від 05 липня 2023 року, відповідно до яких встановлено, що 05 липня 2023 року близько 01 години 00 хвилин в неї виник конфлікт з її братом ОСОБА_1 ; в ході конфлікту останній висловлювався нецензурною лексикою та наніс їй удар рукою в область обличчя (акр.спр.4);

- пояснення ОСОБА_3 від 05 липня 2023 року, відповідно до яких встановлено, що 05 липня 2023 року близько 00 години 30 хвилин її дочка ОСОБА_2 зробила її сину ОСОБА_1 зауваження щодо гучної музики, після чого останній почав обзивати її нецензурною лексикою(акр.спр.5).

Дані докази досліджені в судовому засіданні.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Диспозиція частини першої статті 173-2 КУпАП, за якою орган поліції кваліфікував дії ОСОБА_1 , передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.

Відповідно до пункту 3 частини першої Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд звертає увагу, що вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, визначеними у статтях 269,272 КУпАП, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, що виразилося у висловлюванні нецензурною лексикою.

В той же час з пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності встановлено, що між ним та сестрою виникла сварка на побутовому ґрунті. Доказів того, що ОСОБА_1 заподіяв шкоду потерпілій шляхом порушення її прав і свобод, матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення ним психологічного насильства в розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За прецедентною практикою ЄСПЛ, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на викладене, застосовуючи закріплений в статті 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Оскільки стаття 4 Закону України «Про судовий збір» та стаття 40-1 КУпАП передбачають, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Керуючись статтями 7, 40-1, 173-2, 245, 247, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області.

Суддя С.М. Гринчук