Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП із накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб.

Визначено стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді Бешта М. А. визнана винною за те, що вона 30 червня 2023 року, приблизно о 18.20 годин, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , та образливо чіплялась до неї. Умисні та протиправні дії, вчинені ОСОБА_1 , порушують громадський порядок і спокій громадян та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Не погодившись із постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Посилається, що її жодного разу не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, а про наявність постанови вона дізналася вже на стадії її виконання. Вказує, що в постанові не зазначено, яких саме заходів вжив суд з метою забезпечення явки учасника судового процесу у судове засідання. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки, на її думку, він пропущений з поважних причин.

Апеляційний суд проводить розгляд у відсутності захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки установлено, що розгляд даної справи неодноразово відкладався.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явилася, була повідомлена про час, місце та дату розгляду справи належним чином, клопотань чи заяв від неї про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Так, 27.12.2023 розгляд справи відкладено у зв`язку з поданням захисником до суду клопотання в якому він зазначив, що у той же час і дату буде приймати участь у судовому засіданні в іншому суді.

Після цього, 28.12.2023 захисником надіслано клопотання про відкладення судового розгляду з аналогічних підстав.

Апеляційним судом особі, яка притягається до адміністративної відповідальності надано більш ніж розумний термін для захисту своїх прав в розумні строки, тому розгляд справи слід проводити у її відсутності.

Суд вважає така поведінка ОСОБА_1 та її захисника, зокрема, ОСОБА_1 жодного разу не з`явилася на виклик суду свідчить про те, що вони недобросовісно користуються належними їм процесуальними правами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника, доходжу висновку, що в поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Також слід наголосити, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 не була присутньою у судовому засіданні 21 вересня 2023 року, однак належним чином повідомлялася про судове засідання телефонограмою від 17.07.2023 та sms-повідомленням на номер мобільного телефону, який відповідає вказаному самою ж ОСОБА_1 в апеляційній скарзі. На поштову адресу ОСОБА_1 як вбачається з супровідного листа від 25.09.2023 надсилалася копія постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2023 року. З огляду на наведене ОСОБА_1 була проінформована про наявність у суді справи про адміністративне правопорушення стосовно неї.

Однак, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу лише 06 грудня 2023 року, що підтверджується проставленим штемпелем суду, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, вказавши причиною пропуску отримання копії постанови лише на стадії виконання вказаної постанови, а саме 05 грудня 2023 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП перебіг строку апеляційного оскарження пов`язують саме з датою постановлення постанови, а не з датою отримання її копії.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вище зазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Слід зауважити, що відомостей на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення апелянта, чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно, подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційному суду не надано.

За таких обставин, оскільки перебіг процесуального строку на оскарження судового рішення починається не з дня отримання його копії, а з дня винесенння судового рішення, вважаю причину пропуску строку на апеляційне оскарження не поважною, а тому у поновленні строку, апелянту, слід відмовити та відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2023 року щодо нього - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду Борсук П. П.