Справа №: 148/1285/23
Провадження №: 3/148/786/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Ковганич С.В. розглянув матеріали, які надійшли з Тульчинського РВП ГУ НП у Вінницькій області про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за порушення ст.173-2 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

27.06.2023 о 19:00 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, вчинилв сварку зі своїм сином, виражався на його адресу нецензурною лайкою, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного характер.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив суду, що 27.06.2023 приблизно о 19:00 год. до них з дружиною прийшов їхній син ОСОБА_2 в пяному вигляді і почав виражатися в їхню з дружиною адресу нецензурною лайкою, кричати. Він в адресу сина нецензурною лайкою не виражався, намагався його заспокоїти, син не реагував. Він намагався його заспокоїти, проте останній не реагував. Ніякого ножа він в руки не брав. Син не усвідомлював значення своїх дій. Лише олдна нецензурна лайка була в їхній бік з дружиною. Син викликав працівників поліції. Працівники поліції приїхавши не розібравшись що сталося, і склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушенн та відносно його сина. Вважає, дії працівника поліції за складання відносно нього протоколу за порушення ст. 173-2 ч.1 КУпАП не правомірними, а притягнення його до адміністративної відповідальності за дане правопорушення безпідставним.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 27.06.2023 о 19:00 год. вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 перебували на подвірї свого домогосподарства. В цей час до будинку прийшов їхній син ОСОБА_2 , який перебував в пяному вигляді і безпідставно почав висловлюватися в їхню з чоловіком адресу нецензурною лайкою, кричати. Вони намагалися з чоловіком його заспокоїти, але син не реагував, а ще гучніше кричав. ЇЇ чоловік ОСОБА_1 ніякого ножа в руки не брав та сину не погрожував. Працівники поліції приїхавши , нерозібралися хто вчинив дане правопорушення і склали протоколи про адміністративне правопорушення відносно сина і відносно її чоловіка. В діях ОСОБА_1 ніяких дій психологічного характеру, щодо насильства в сімї не було.

Заслухавши правопорушника, свідка, оглянувши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення (а.с.3), пояснення (а.с.5-7), суд вважає, що притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за дане правопорушення не можливе, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки дана стаття передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто дана стаття передбачає відповідальність за насильство в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру. В діях ОСОБА_1 ніяких умисних дій фізичного, психологічного чи економічного характеру відносно його сина не було.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано вимог ст. 256 КУпАП, щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин події.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення працівником поліції не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не грунтується.

Статтею 62 Конституції України та ст.. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Згідно ст. 129 п. 2 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Провівши аналіз зібраних по справі доказів, суд прийшов до висновку, що при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, в повній мірі не дотримано вимог ст. ст. 256, 264, 265 КУпАП. Зокрема, достовірно не встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , яке ним повністю заперечено в судовому засіданні.

Згідно ст.. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.. 10 КУпАП, встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, для наявності складу адміністративного правопорушення працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення в першу чергу повинен встановити його складові частини, однією з яких є умисел, якого в діях ОСОБА_1 не було, що є обов`язковим та необхідним наслідком ст. 173-2 ч.1 КУпАП.Вищезазначене вказує на пряме порушення вимог ст.. 10 КУпАП, що повністю виключає наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення

З урахуванням пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, матеріалів справи та встановлених в судовому засіданні обставин визнаю за необхідне провадження у справі закрити, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 9, 173-2, 247 п.1, 245, 256, 280, 284, 284 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , за порушення ст. 173-2 ч.1 КУпАП провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: