Справа № 462/5486/23
ПОСТАНОВА

27 грудня 2023 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., з участю правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови судді в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

встановив:

Постановою судді Залізничного районного суду м.Львова від 24.11.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

ОСОБА_1 20.12.2023 року звернувся до суду із заявою, в якій просить розстрочити сплату суми призначеного йому штрафу на 10 місяців зі сплатою штрафу рівними частинами по 1700 грн. щомісяця. В обґрунтування такої заяви покликається на те, що сума штрафу є для нього значною та непомірною, так як він на даний час перебуває в скрутному матеріальному становищі, на його утриманні перебуває малолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дружина ОСОБА_3 , яка по даний час здійснює постійний догляд за донькою. Окрім того, у травні 2022 року йому діагностували передчасну деполяризацію шлуночків серця, у зв?язку з чим його стан потребує частих консультацій лікаря-кардіолога, систематичних діагностик та прийому лікарських препаратів для стабілізації стану серцево-судинної системи.

Заслухавши доводи правопорушника, вивчивши заяву ОСОБА_1 і додані до такої документи, перевіривши матеріали справи № 462/5486/23, суддя дійшов такого висновку.

Згідно з ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

В обґрунтування заяви про надання розстрочки в оплаті штрафу ОСОБА_1 надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з четвертого кварталу 2022 року по третій квартал 2023 року, з яких вбачається, що інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня.

В суді при розгляді заяви ОСОБА_1 також повідомив, що на даний час не працює.

Разом з тим, порушником не подано суду відповідних документів, що підтверджували або спростовували би факт працевлаштування і, відповідно, отримання ним доходу на час подання заяви про розстрочку виконання постанови і на час розгляду такої заяви. Крім того, ОСОБА_1 є здоровою та працездатною особою, тому наведені в клопотанні доводи жодним чином не свідчать про скрутне матеріальне становище.

Покликання ОСОБА_1 на те, що у травні 2022 року у нього діагностовано передчасну деполяризацію шлуночків серця, у зв?язку з чим його стан здоров?я потребує частих консультацій лікаря-кардіолога та прийому лікарських препаратів для стабілізації стану серцево-судинної системи, суддя не приймає до уваги, оскільки адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 09.07.2023 року, отже вже після діагностованої хвороби.

Також ОСОБА_1 не було надано належних та допустимих доказів наявності обставин, що тяжкість та характер цього захворювання може перешкоджати виконанню постанови суду в частині штрафу.

Крім того слід врахувати, що штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів.

По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи. Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямовано саме на створення істотних матеріальних наслідків для винуватої особи, а ОСОБА_1 за змістом заяви хоче фактично уникнути таких наслідків шляхом сплати штрафу у вигідний для нього спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення, а запропонований засудженим механізм розстрочки штрафу взагалі протирічить приписам КУпАП щодо строків його сплати.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції.

ЄСПЛ неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

За таких обставин, задоволення заяви ОСОБА_1 про безпідставне розстрочення сплати штрафу допускає можливість невиконання судового рішення, що протирічить приписам ст.23 КУпАП про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

Оскільки при розгляді заяви про розстрочку виконання адміністративного стягнення в частині сплати штрафу заявником було подано неповні дані про його матеріальний стан, а відтак не було надано належних та допустимих доказів наявності обставин, передбачених ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності яких суддя може прийняти рішення про таку розстрочку, а також враховуючи, що нормами КУпАП не передбачено наявності інших обставин (підстав), при існуванні яких можливо розстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тому суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись ст. 301, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання адміністративного стягнення у вигляді штрафу за постановою судді Залізничного районного суду м.Львова від 24.11.2023 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний