Справа№368/648/23 провадження 3/368/245/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2023 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий суддя Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання Токовенко Н.О.

За участі сторін:

Адвокат - Матюшенков Д.В.

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу, яка надійшла від Головного управління ДПС у Київській області про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадяника України НОМЕР_2 виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, 18.06.1998, проживаюча АДРЕСА_1 , ФОП, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст . 155-1 ч.1 КпАП України,-

встановив :

01.06.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшов адміністративний матеріал відносно гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

01.06.2023 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

Згідно протоколу № 870/10-36-07-08 від 23.05.2023 року, при перевірці 23.05.2023 року близько 14 год. 00 хв. магазину ФОП ОСОБА_1 , було виявлено порушення встановленого законом порядку розрахунків у сфері торгівлі громадського зарчування та послуг, а саме: проведення розрахункової операції з продажу алкогольного пива "Львівське міцне" (0,45 мл вміст спирту4,2%) на суму 37 грн., без застосування реєстратора розрахункових операції та/або програмного реєстратора розрахункових операцій без видачі покупцю відповідного розрахункового документу відповідної форми та змісту (без фіксального касового чека), чим порушено п. 1, 2 ст. ст.3 ЗУ від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР "Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" із змінами та доповненнями, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП..

Судове засідання призначено на 08 год. 50 хв. 16.06.2023 року.

16.06.2023 року ОСОБА_1 не з`явився повідомлявся належним чином про день, час та місце слухання справи.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.06.2023 року, адвокат Матюшенков Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з ознайомленням з матеріалами справа.

Слухання справи відкладено до 09 год 00 хв. 14.07.2023 року.

14.07.2023 року ОСОБА_1 не з`явився повідомлявся належним чином про день, час та місце слухання справи.

В судовому засіданні, яке відбулося 14.07.2023 року адвокат Матюшенком Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 було подано клопотання про закриття провадження у справі наступного змісту:

У провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , стосовно вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

Як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення від 23.05.2023 року № 870/70-36-07-08, 23.05.23023 року під час проведення перевірки працівниками ГУ ДПС у Київській області магазину ФОП ОСОБА_1 , було виявлено порушення порядку проведення розрахункових операцій з боку продавця ОСОБА_2 , а саме: порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі громадського харчування та послуг, а самепроведення розрахункової операціїї продажу алкогольного пива "Львівське міцне" (0,45 мл вміст спирту4,2%) на суму 37 грн., без застосування реєстратора розрахункових операції та/або програмного реєстратора розрахункових операцій без видачі покупцю відповідного розрахункового документу відповідної форми та змісту в порушення вимог п. 1, 2 ст. з Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Проте, не може погодитися із протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під час розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясування вищезазначених обставин здійснюється у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом дослідження під час судового розгляду доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Крім того, відповідно до ст. 278 КУпАП суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Як вбачається із матеріалів справи, адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_2 , яка працює продавцем у магазині, що знаходитьсяза адресою: АДРЕСА_1 та належить ФОП ОСОБА_1 . У той же час у матеріалах справи відсутній будь-який належним чином завірений офіційний документ, який би підтверджував факт наявності між ОСОБА_2 , та ФОП ОСОБА_1 , трудових відносин працівника та роботодавця відповідно, а також факт заняття ОСОБА_2 , посади продавця та покладення на неї посадових обов`язків щодо проведення розрахункових операцій.

В свою чергу ОСОБА_1 не здійснював продаж товару, а тому не може нести відповідальність, що передбачена ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

До того ж в матеріалах справи відсутні будь-які докази продажу саме алкогольного пива "Львівське міцне (0,45 мл вміст спирту 4.2%) на суму 37 грн, а не будь-якого іншого товару на суму 37,00 грн.

Сам протокол та акт перевірки не може бути беззаперечним доказом продажу алкогольного пива.

Окрім того, відповідно до п. 12. Прикінцевих положень Закону «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, санкції за порушення вимог цього Закону не застосовуються, крім санкцій за порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, воєнний стан в Україні введено на 30 діб, та наразі воєнний стан продовжено.

Таким чином, на законодавчому рівні надано можливість ФОПам на період дії воєнного часу не застосовувати реєстратори розрахункових операцій і за це до суб`єкта підприємницької діяльності не застосовуються фінансові санкції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ставиться у провину реалізація алкогольного пива без застосування РРО, тобто підакцизного товару, а отже за відсутності доказів продажу саме пива, санкції за порушення вимог ЗаконуУкраїни "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не можуть бути застосовані на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП).

Згідно судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі "Малофєєва проти Росії" (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі "Карелін проти Росії" (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, "коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи вищевикладене, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1і ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також додатково зазначає про порушення порядку проведення перевірки і як наслідок незаконність отримання доказів у даній справі, а саме:

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

-у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп. 80.2.1 п. 80.2 ст. 80);

-у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80);

-письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп. 80.2.3 80.2 ст. 80);

-неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80);

-у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5 80.2 ст. 80);

-у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80);

-у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

За приписами пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме: спочатку провести податкову перевірку.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнанім перевірки незаконною та відсутності правових наслідківтакої.

Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 16 лютого 2016 року (справа № 826/12651/14), від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14) та у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного Суду від 17 березня 2018 року (справа № 1570/7146/12), від 24 жовтня 2018 року (справа № 808/1746/15) та від 04 лютого 2010 року (справа № 807/242/14).

При цьому суд не повинен надавати оцінку правомірності спірного рішення, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від ш листопада 2010 року у справі № 160/8850/18 та від зо червня 2010 року у справі № 825/1747/17.

З цього слідує, що у разі недотримання вимог проведення податкової перевірки, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень і порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Таким чином, порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Крім того, у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Разом із цим, підставою для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 у наказі ГУ ДПС у Київській області від 28 квітня 2023 року № 749- П зазначено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, відповідно до якого фактична перевірка може бути призначена.

Однак, зі змісту наказу не вбачається, яку саме інформацію про порушення платником податків тих вимог законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки, отримало ГУ ДПС у Київській області, що стала у подальшому підставою для прийняття наказу від 28 квітня 2023 року № 749-П "Про проведення фактичної перевірки".

Крім того, в спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють; у наказі не відображено у рамках яких заходів ГУ ДПС у Київській області встановлено невідповідність діяльності ФОП вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

Таким чином, приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки ОСОБА_1 , контролюючий орган обмежився лише посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. Але, при цьому відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки цього підприємства, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказав мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки.

Натомість, для призначення та проведення фактичної перевірки платника податків не достатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України, особливо якщо такий пункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки.

Вказана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11 червня 2010 року у справі №1440/2045/18.

До функцій контролюючих органів, відповідно до ст. 19 Податкового кодексу України віднесено здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (п.п.19-1.1.14.); забезпечення контролю за прийняттям декларацій про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію), встановлені виробником або імпортером, та узагальненням відомостей, зазначених у таких деклараціях, для організації роботи та контролю за повнотоюобчислення і сплати акцизного податку (п.п.19-1.1.15); здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального (п.п.19-1.1.16).

Реалізація відповідних функцій у визначеній сфері щодо призначення перевірок не є безмежною. Такими функціями контролюючий орган наділений законодавчо на постійній основі, однак реалізація таких функцій певним чином обмежена законодавством. Тобто, не у будь-якому випадку за наявності компетенції на проведення перевірки, перевірка може бути призначена.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги відсутність в наказі ГУ ДПС у Київській області від 28 квітня 2023 року № 746-П будь-якого посилання на отриману податковим органом в установленому порядку інформацію про факти, які б свідчили про можливі порушення ОСОБА_1 законодавства, враховуючи, що наведені в наказі підстави проведення перевірки не підтвердилися вважаю, що призначення та проведення фактичної перевірки щодо ОСОБА_1 було здійснено незаконно.

Отже, допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення та проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , призводять до відсутності правових наслідків такої.

Слід зазначити, що саме матеріали незаконної перевірки лягли в основу даної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тому на підставі вищенаведеного просить суд на підставі п.1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення адвоката Матюшенкова Д.В. приходить до висновку щодо визнання не винуватим ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, та закриття адміністративного провадження в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

В матеріалах справи містяться:

- адміністративний протокол № 870/10-36-07-08, складений 23.05.2023 року;

- копія акту (довідки) від 23.05.2023 року;

- копією відомості.

Зглядаючись на вищевказані докази, суд приходить до висновку щодо того, що в матеріалах справи відсутні будь які докази на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, з огляду на наступне.

КУпАП закріплені принципи, що вирішення справи про адміністративне правопорушення повинно грунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов, - про закриття справи.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Наказом № 1376 від 06.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, ст.ст. 9, 12, 13, ч. 4 ст. 127, 247, 268, 270, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі № 368/648/23, провадження № 3/368/245/23, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадяника України НОМЕР_2 виданий кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, 18.06.1998, проживаюча АДРЕСА_1 , ФОП, щодо вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст. 155-1 КУпАП, -закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя:О. В. Закаблук