Провадження № 3/201/4201/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 вересня 2023 року о 13 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Шевролет», д/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Володимира Моссаковського з вул. Чернишевського в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував по головній дорозі вул. Чернишевського з боку просп. Гагаріна у напрямку вул. Святослава Хороброго. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в час та місці, зазначені в протоколі, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Володимира Моссаковського з вул. Чернишевського в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, він оглянув перехрещення проїзних частин та побачив зліва від себе пішохідний перехід, на який в той момент вийшли пішоходи і транспорт, що слідував по головній дорозі зліва став гальмувати, у зв`язку з чим він став перетинати означене перехрестя з невеликою швидкістю, однак несподівано побачив як зліва по трамвайним коліям наближається автомобіль «Тойота», водій якого не зменшував швидкість в порівнянні з іншими автомобілями, що слідували попутно справа, а тому він одразу зупинився, однак незважаючи на це автомобіль «Тойота» продовжив рух прямо, не зменшуючи швидкість, внаслідок чого їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до зіткнення та контактування передньою правою частиною автомобіля «Тойота» з передньою лівою частиною, керованого ним автомобіля «Шевролет». На його думку, він не порушував правил дорожнього руху та безпечно став перетинати нерівнозначне перехрестя, оскільки автомобілі, що слідували головною дорогою зменшували швидкість перед пішохідним переходом, при цьому інших перешкод для перетинання перехрестя у нього не було та, виявивши автомобіль «Тойота», що наближався головною дорогою по трамвайним коліям, він відразу зупинився, тобто вижив всіх заходів для уникнення зіткнення.

Водій ОСОБА_2 під час судового розгляду пояснив, що він, керуючи, автомобілем «Тойота», рухався головною дорогою вул. Чернишевського в м. Дніпрі по трамвайним коліями попутного напрямку, розташованими на одному рівні з проїзною частиною, випереджаючи попутний справа транспорт, що не було заборонено дорожніми знаками, однак, наблизившись до перехрестя з вул. Володимира Моссаковського, він несподівано побачив перед собою автомобіль «Шевролет», водій якого виїжджав з другорядної дороги та не надав йому переваги у русі, у зв`язку з чим він став намагатись уникнути зіткнення та вивернув в іншу від удару сторону, лівіше, однак автомобіль «Шевролет» не зупинявся, а тому їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 08 вересня 2023 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення на перехресті нерівнозначних доріг відбулось в результаті того, що водій автомобіля «Шевролет», д/н НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 не надав дороги іншому водієві автомобіля «Тойота», д/н НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та, в незалежності від свого подальшого напрямку руху, мав перевагу по відношенню до попереднього водія, водночас зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 553302 від 08 вересня 2023 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Показання водія ОСОБА_1 про те, що він не порушував правил дорожнього руху та повністю зупинився перед зіткненням, проте інший водій ОСОБА_2 не зменшив швидкість руху та допустив наїзд, суд визнає неприйнятними, оскільки достовірно встановлено та ніким з учасників процесу не заперечується той факт, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності виїжджав з другорядної дороги на головну, по якій вже попередньо рухався водій ОСОБА_2 , а тому саме не надання дороги з боку правопорушника стало причиною даного зіткнення, оскільки такий маневр був небезпечним для ОСОБА_2 , який почав змінювати напрямок руху ліворуч з метою уникнення зіткнення, хоча відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, під терміном дати дорогу розуміється вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість, у зв`язку з чим саме в результаті не надання дороги водієм ОСОБА_1 відбулось зіткнення з іншим автомобілем, під керуванням водія ОСОБА_2 .

Таким чином ОСОБА_1 при виборі швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її умови, зокрема інтенсивність, рівень та засоби організації дорожнього руху за його напрямком по ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу». Тобто в даній дорожній ситуації ОСОБА_1 не мав перевагу, а тому саме його дії першочергово знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки останній, наближаючись до нерегульованого перехрестя, оглядовість якого йому не обмежувалась, повинен був не продовжувати рух та не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це могло примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість, а отже характер, черговість та ступінь його участі (внеску) призвели до спричинення протиправного наслідку.

Водночас аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху не заслуговують на увагу при розгляді даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин, викладених у даному протоколі стосовно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 до зіткнення слідував по головній дорозі та знаходився в усталеному стані при виїзді на перетинання проїзних частин, а отже дії останнього не могли викликати наслідки, що настали, оскільки він рухався в напрямку, що був обраний ним раніше, в той час коли саме водій ОСОБА_1 виїхав з другорядної дороги та наблизився до смуги руху попереднього водія, у зв`язку з чим їх траєкторії руху перетнулись між собою.

Крім того позицію захисника щодо необхідності отримання додаткових доказів, зокрема дослідження даної події зіткнення експертним шляхом, суд вважає недоцільною і такою, що лише безпідставно затягне розумні строки розгляду цієї справи в разі її задоволення, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна така кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, водночас даних матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній. Разом з тим слід звернути увагу учасників провадження, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, встановлення обставин адміністративного правопорушення підлягає з`ясуванню саме при розгляді справи відповідним органом (посадовою особою), в даному випадку судом.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Тойота».

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі восьмисот п`ятдесяти гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі п`ятисот тридцяти шести гривень вісімдесяти копійок..

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко