Справа №461/2913/23
Провадження №3/461/1236/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , захисника Яцишина О.В., представника митного органу Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Львова, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий 23.08.2018 органом № 4601, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

встановив:

згідно протоколу про порушення митних правил, 05.07.2022 через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці здійснено пропуск на митну територію України автомобіля марки Volkswagen, номер кузова НОМЕР_3 , 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням громадянки України ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Як підставу для пропуску на митну територію України вказаного автомобіля громадянкою України ОСОБА_1 для здійснення митного оформлення було подано наступні документи:

- декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 05.07.2022,

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №№ НОМЕР_5 від 22.06.1991, LG-K-3-024/22-00009 від 24.01.2022 та HH-S-0-161/22-00276 від 10.06.2022, видані компетентними органами Німеччини,

- лист Бібрської міської ради від 21.04.2022 № 498.

Відповідно до декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 05.07.2022, на адресу Бібрської міської ради (81220, м. Бібрка, вул. Тарнавського, 22), як гуманітарна допомога переміщується автомобіль Volkswagen 70Х0D, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 . Фактичне місце призначення м. Бібрка, Львівська область. Відправник - Shvab Myroslav (Kroosweg, 30a, 21073 Hamburg).

Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 05.07.2022 заповнено та підписано громадянкою України ОСОБА_1 .

Згідно з поданим до митного контролю листом Бібрської міської ради від 21.04.2022 № 498, який адресовано керівникам Львівської обласної військової адміністрації та Львівської митниці, голова Бібрської міської ради у зв`язку із воєнним станом в Україні просить дозволити ввезення гуманітарної допомоги автомобіля Volkswagen 70Х0D, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який на безоплатній основі передається для Бібрської міської ради з метою подальшого використання силами територіальної оборони, перевезення військовослужбовців, надання їм гуманітарної допомоги та перевезення тимчасово переселених осіб.

Однак, Бібрська міська рада листом від 13.03.2023 № 02-13/308 повідомила Державну митну службу, що вона не надавала клопотань щодо ввезення як гуманітарної допомоги автомобіля Volkswagen, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , та на адресу Бібрської міської ради транспортний засіб не прибував (лист Держмитслужби від 15.03.2023 № 20/20-02-1/7.4/268).

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком 1 (декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою) без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Такі товари визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

Відповідно до службової записки управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Львівської митниці від 04.04.2023 № 7.4-15/41/1159, вартість автомобіля марки Volkswagen, номер кузова НОМЕР_3 , становить 1 400 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 05.07.2022 відповідає сумі 42 814,24 гривень.

З метою отримання пояснень від гр. ОСОБА_1 та прийняття нею участі у складанні протоколу про порушення митних правил Львівською митницею на її адресу скеровано листи від 21.03.2023 № 7.4/20-02/10/6437 та від 31.03.2023 № 7.4/20-02/10/7762, якими даній громадянці запропоновано прибути до Львівської митниці. Однак, громадянка ОСОБА_1 у вказані терміни не з`явилася та про причини неявки не повідомила

Дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.

ОСОБА_1 та її захисник адвокат Яцишин О.В. у судовому засіданні, кожен окремо, заперечили факт вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил та просили закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1 зазначила, що вона здійснює перевезення через кордон України транспортних засобів, які в подальшому направляються для гуманітарних потреб, зокрема у Збройні сили України. Зазначила, що автомобіль марки Volkswagen, номер кузова НОМЕР_3 , 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 був ввезений нею на територію України у якості гуманітарної допомоги та переданий Бібрській міській раді, яка в подальшому передала даний транспортний засіб на потреби Збройних сил України.

Представник Львівської митниці Державної митної служби протокол підтримав.

Заслухавши доводи представника митниці, особи відносно якої складено протокол та її захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК України).

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

В обґрунтування висновків про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, митним органом суду надано наступні досліджені в процесі розгляду справи докази:

- протокол про порушення митних правил № 0392/20900/23 від 13 квітня 2023 року у якому викладено суть інкримінованого правопорушення;

- лист директора Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил ДМС України №20/20-02-01/7.4/268 від 15.03.2023 з додатком щодо перевірки фактів про не підтвердження надходження транспортних засобів, ввезених в Україну на адресу Бібрської міської ради;

- копія листа Бібрської міської ради № 02-13/308 від 13.03.2023 року, згідно якого Бібрська міська рада не надавала клопотань, щодо ввезення на адресу Бібрської міської ради автомобіля Volkswagen, номер кузова НОМЕР_3 , як гуманітарної допомоги;

- витяги з інформаційних систем митного органу;

- службову записку начальника м/п «Мостиська» від 07.04.2023;

- копію декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 05.07.2022;

- копію листа Бібрської міської ради № 498 від 21.04.2022 року, який містить прохання щодо дозволу на ввезення гуманітарної допомоги, а саме автомобіля Volkswagen, номер кузова НОМЕР_3 ;

- копію технічного паспорта;

- копію паспорта ОСОБА_1 ;

- службову записку за заступника начальника управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил від 28.03.2023;

- службову записку начальника управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД від 04.04.2023 щодо вартості автомобілів;

- листи Львівської митниці адресовані ОСОБА_1 від 21.03.2023, 31.03.2023 та поштові документи про їх надіслання та вручення адресату;

- доповідну записку.

Вказані докази були безпосередньо досліджені та перевірені судом в процесі розгляду справи в присутності учасників даного провадження.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що він є волонтером та, серед іншого, займається передачею автомобілів, які ввозяться з інших країн на гуманітарні потреби Збройних сил України. Пояснив, що іноземці довозять автомобілі до кордону України, а потім громадяни України (як правило жінки або особи з інвалідністю) перевозять дані транспортні засоби через кордон в Україну. Вказав, що автомобіль Volkswagen, номер кузова НОМЕР_3 перевозила ОСОБА_1 . Свідок вказав, що він перевіряв технічний стан даного автомобіля, який потім передали Бібрській міській раді для подальшої передачі на фронт. Зазначив, що на даний час даний транспортний засіб використовується Збройними Силами України.

Також, в ході розгляду справи досліджено надані стороною захисту документальні докази які підтверджують, що автомобіль Volkswagen, номер кузова НОМЕР_3 був ввезений на територію України саме у якості гуманітарної допомоги.

Так, згідно акту приймання-передачі від 24 липня 2022 року, Танковий батальйон військової частини НОМЕР_6 , в особі заступника командира танкового батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_6 майора ОСОБА_3 (Отримувач) та Бібрська міська рада Львівського району Львівської області, в особі Бібрського міського голови ОСОБА_4 (Постачальник) уклали даний акт про те, що постачальник передав, а отримувач прийняв на постійне користування транспортний засіб Volkswagen, номер кузова НОМЕР_3 . Прийнятий транспортний засіб ввезений на територію України постачальником у якості гуманітарної допомоги та призначений для використання під час виконання службових завдань.

Вищевказаним актом підтверджується, що транспортний засіб Volkswagen, номер кузова НОМЕР_3 , ввозився на територію України в якості гуманітарної допомоги та перебував у Бібрської міської ради.

Крім цього, згідно листа командира військової частини НОМЕР_6 від 10.07.2023 року, транспортний засіб Volkswagen, номер кузова НОМЕР_3 , використовується для забезпечення життєдіяльності підрозділами в/ч НОМЕР_6 .

Таким чином, вищенаведеними доказами та поясненнями свідка підтверджується те, що транспортний засіб Volkswagen, номер кузова НОМЕР_3 було ввезено на територію України саме як гуманітарну допомогу та він використовується за призначенням.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, зокрема, є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з поданням органу доходів до митного оформлення документів, що одержані незаконним шляхом та містять неправдиві відомості стосовно одержувача товару.

Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 483 МК України, склад вищевказаного правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів.

Згідно положень ст. 488 МКУ, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 486 МКУ, провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

В силу вимог ст. 508 МК України, у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи, зокрема, опитуються особи, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, інші особи; витребовуються документи, необхідні для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірені їх копії чи витяги з них; вчиняються інші процесуальні дії, під час яких складаються протоколи, форми яких встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі -Конвенція), притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Надточій проти України" від 15.05.2008.

Згідно ст.6 даної Конвенції:

«Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:

а) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

b)мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

c)захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагати інтереси правосуддя;

d)допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення;

е) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею-одержувати безоплатну допомогу перекладача».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосуванні практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім цього, суд зауважує наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст.486 МК України).

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Стаття 6 Конвенції також встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, враховую те, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй фактично пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання.

Так, Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Зокрема, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

Процес у справі про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема, і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Отже, адміністративне стягнення у даній категорії справ, мають каральний і стримуючий характер.

Водночас, розмір та вид стягнення у даній категорії справ інколи перевищує розмір покарань, зокрема штрафів, визначених санкцією окремих статей Кримінального кодексу України.

Таким чином, адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 статті 483 МК України може бути віднесене до «кримінального обвинувачення», в розумінні статті 6 Конвенції, із поширенням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудній (в даному випадку особа відносно якої складено протокол) вчинив правопорушення, яке йому ставиться у провину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні (в даному випадку на відповідних особах митного органу), і будь який сумнів має тлумачитись на користь особи стосовно якої вирішується питання про притягнення до відповідальності.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення (в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі належних та допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень, у даному випадку митний орган в особі уповноважених на це осіб.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що стороною захисту надано належні та допустимі докази, які підтверджують, що транспортний засіб Volkswagen, номер кузова НОМЕР_3 було ввезено на територію України саме як гуманітарну допомогу та він використовується за призначенням, враховуючи вимоги закону щодо того, що усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягається до відповідальності, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Наведені вище встановлені в ході розгляду справи обставини вказують на те, що ОСОБА_1 не вчиняла дій спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Водночас, ухвалюючи рішення у справі не можу не звернути увагу митного органу на наступне.

В умовах воєнного стану у державі та безпрецедентної збройної агресії з боку російської федерації питання гуманітарного характеру мають надзвичайно важливе значення. Зокрема, гуманітарна допомога від іноземних громадян та партнерів допомагає державі забезпечити належні умови життя та захисту для її громадян задля досягнення перемоги у війні, яку Україна не розпочинала, але закінчить перемогою. І очевидним є те, що досягненню перемоги сприяє гуманітарна допомога іноземних громадян та громадян України.

В цьому контексті суд вважає за необхідне вказати, що очевидним є також те, що будь-які незаконні маніпуляції з гуманітарною допомогою спрямовані на ухилення від податків та зборів, отримання незаконних прибутків тощо повинні негайно присікатись компетентними органами. Натомість розпочинаючи і здійснюючи провадження щодо громадян як здійснюють волонтерську діяльність, митний орган повинен здійснити такий комплекс заходів і зібрати таку кількість неспростовних, належних та допустимих доказів, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом забезпечать доведення винуватості відповідної особи. В свою чергу, безпідставне, за відсутністю належних та допустимих доказів, звинувачення такої особи може спричинити надзвичайно негативні наслідки для держави та зіпсувати її імідж, як перед іноземцями, так і перед волонтерами, в тому числі зіпсувати репутацію її митних органів.

З огляду на наведене, вважаю за доцільне звернути увагу посадових та службових осіб Львівської митниці на неухильне дотримання положень чинного законодавства та ретельну перевірку усіх обставин справи під час здійснення провадження у справах про порушення митних правил пов`язаних з відправкою до України гуманітарної допомоги.

Відповідно до ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

З урахуванням наведених вище доводів та мотивів, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу жоден товар, документ чи транспортний засіб не вилучався.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України, -

постановив:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрити.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький