КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №760/15903/23

27 грудня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 напостановуСолом`янського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 22 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд змінити постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини постанови висновки про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Також в апеляційній скарзі просив про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначає, що оскаржувана постанова суду не направлялася йому ні поштовим листом, ні на електронну пошту,ні будь-яким іншим чином. При ухвалені оскаржуваної постанови він присутній не був. Про вказане судове рішення дізнався 21 листопада 2023 року під час перегляду Єдиного державного реєстру судових рішень.

За положенням ст.287КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин,цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 04жовтня 2023 року Солом'янським районним судом міста Києва була ухвалена оскаржувана постанова.

В матеріалах справи відсутні докази направлення та отримання копії оскаржуваної постанови апелянтом.

З огляду на вище зазначені обставини та наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Солом'янськогорайонного суду міста Києва від 04жовтня 2023 року слід визнати поважними та поновити вказаний строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові суд першої інстанції помилково зазначає, що він визнав у суді свою вину і факт вчинення ним домашнього насильства. Вказує на те, що до суду ним було подано не лише усні пояснення, а і письмові, в яких він стверджував, що його дружина ОСОБА_2 розпочала образливо висловлюватися в його сторону, виганяла його із житла, а потім витягнула із його рюкзака документи, у тому числі паспорт громадянина України, та порвала його. ОСОБА_1 намагався схопити дружину та вихопити свої документи і внаслідок чого міг зіштовхнутися із своєю дружиною.

Вказує на те, що протокол національної поліції від 15 липня 2023 року, на який посилається суд першої інстанції в оскаржуваній постанові, відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини не може виступати єдиним доказом його вини, оскільки даний підхід не відповідає ст.62 Конституції України, відповідно до якої всі сумніви у винуватості особи мають тлумачитися на її користь.

Зазначає що, враховуючи тяжкість можливого покарання за вказаною статтею та подальші можливі репутаційні наслідки для нього, вказана справа підпадає під категорію «кримінальні обвинувачення» в сенсі ст.6 Європейської конвенції з прав людини і на відповідний процес мають розповсюджуватися свої процесуальні гарантії для «обвинуваченого».

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, про день та час розгляду справи судом повідомлена у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП , оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та, звільняючи його від адміністративної відповідальності, обмежуючись усним зауваженням, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується зібраними у провадженні доказами в їх сукупності: даними рапорту інспектора поліції по обставинам події, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 по обставинам події, яка мала місце 15 липня 2023 року, окрім того, судом першої інстанції також враховано щире розкаяння ОСОБА_1 та позицію потерпілої ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або у неповідомленні уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство, не виконала терміновий заборонний припис, який стосовно неї був винесений, або не повідомила уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру(п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Таким чином, під домашнє насильство, психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Під домашнє насильство фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, які завдають шкоди фізичному здоров`ю потерпілої особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 272517, складеного інспектором СПДН Солом`янського УП ГУНП у м.Києві лейтенантом поліції Давидом Петренко, 15 липня 2023 року, приблизно о 22 год 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство відносно дружини - ОСОБА_2 , а саме словесно ображав та вчинив фізичне насильство, а саме завдав удару по обличчю, чим міг завдати шкоду здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих працівникам поліції вбачається, що 15 липня 2023 року о 22 год.10 хв. знаходився за місцем проживання зі своїм малолітнім сином ОСОБА_3 . З дітьми приїхала дружина ОСОБА_2 . Діти пішли за комп`ютер. А дружина почала з`ясовувати з ним стосунки, у ході словесного конфлікту дружи на кухні вдарила його, та потім, взявши його портфель, витягла звідти паспорт громадянина України та зайшла в свою кімнату. Побачивши це, він пішов за нею з наміром забрати свій паспорт. Але вона почала рвати його паспорт і ідентифікаційний код. При спробі забрати паспорт вона вдарила його, а він у відповідь дав їй ляпас. У результаті дій дружини в нього розбита губа та порвано паспорт і ІПН. Діти при конфлікті присутні не були.

Із письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , які вона надала безпосередньо на місці події, вбачається, що 16 липня 2023 року вона повернулася додому після прогулянки зі своєю середньою дитиною - сином ОСОБА_4 о 21 год.50 хв. Зустріла вдома чоловіка, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння з молодшим сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3. В ході суперечки в них виникла сварка, чоловік її ображав в присутності їх малолітніх дітей, нецензурно висловлювався на її адресу, чим спровокував її на взаємні образи. В ході суперечки вдарив її в обличчя кулаком на очах у дітей. Зазначила, що має бажання написати заяву до поліції про нанесення їй тілесних ушкоджень.

Із рапорту, складеного інспектором СПДН Солом`янського УП ГУНП у м.Києві лейтенантом поліції Давидом Петренко вбачається, що 15 липня 2023 року під час добового чергування в складі мобільної групи реагування на факти вчинення домашнього насильства від оперативного чергового Київ -55 було отримано виклик про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , домашнє насильство.

Прибувши на місце виклику до працівників поліції звернулася заявниця громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що 15 липня 2023 року, близько 22 год.00хв., її чоловік з яким остання проживає в одному будинку та веде спільний побут, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: словесно ображав та завдав їй удару по обличчю.

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 , порушив п.14 (психологічне насильство) п.17 (фізичне насильство) ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у відношенні дружини.

А тому, на підставі ч.1 п.12 «протидія домашньому насильству» ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол а/п за ст.173-2 ч.1 КУпАП серії ВАВ № 272517 від 16 липня 2023 року.

Окрім того, в матеріалах справи міститься заява від потерпілої ОСОБА_2 , відповідно до якої вона просила закрити адміністративну справу за ч.1 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , зазначила, що претензій до нього в цій справі не має.

Аналізуючи зазначені вимоги матеріального права в їх сукупності та дослідженні в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та про наявність підстав для звільнення його від відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення.

В судовому засіданні, яке відбулося 27 грудня 2023 року ОСОБА_1 було повідомлено, що 16 липня 2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього та відносно його дружини ОСОБА_2 .

В даному судовому засіданні просив долучити до матеріалів справи копію протоколу серії ВАВ № 272518 відносно дружини- ОСОБА_2 , та постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року у справі № 760/15896/23. Суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 та долучив до матеріалів справи зазначені документи.

З наданої копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 272518 вбачається, що 15 липня 2023 року приблизно 22 год.10 хв. за адресою АДРЕСА_1 громадянка ОСОБА_2 вчинила психологічне насильство відносно чоловіка гр. ОСОБА_1 , а саме: словесно ображала та голосно кричала, чим могла завдати шкоду психологічному здоров`ю.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, в даній постанові вказано, що потерпілий ( ОСОБА_1 ) в судове засідання з`явився та пояснив, що 15.07.2023 року виник конфлікт через те, що жінка порвала його паспорт внаслідок чого він її ударив. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Окрім того, суд встановив, що домашнє насильство вчинялося відносно неї.

Дана постанова в апеляційному порядку не оскаржувалася, набрала законної сили.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в постанові суду першої інстанції помилково зазначається, що він визнав у суді свою вину і факт вчинення домашнього насильства, оскільки це спростовується доказами, що містяться в матеріалах справи та наданими апелянтом та долученими в судовому засіданні доказами.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що протокол національної поліції від 15 липня 2023 року, на який посилається суд першої інстанції в оскаржуваній постанові, відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини не може виступати єдиним доказом відносно нього, оскільки даний підхід не відповідає ст.62 Конституції України, відповідно до якої всі сумніви у винуватості особи мають тлумачитися на її користь, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що судом першої інстанції належним чином були досліджені всі докази, що містяться в матеріалах справи та обгрунтовано зазначено, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: даними рапорту інспектора поліції по обставинам події, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 по обставинам події, яка мала місце 15 липня 2023 року. Окрім того, суд першої інстанції врахував щире розкаяння та позицію потерпілої сторони - ОСОБА_2 , яка подала до суду першої інстанції заяву, відповідно до якої просила суд закрити провадження у справі, та зазначила що претензій до ОСОБА_1 не має.

Отже, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-3 КУпАП, та про наявність підстав для його звільнення від відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, є обґрунтованим та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушенння і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: