Справа № 603/152/23
Провадження № 3/603/75/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

за участі: захисника адвоката Андрусенка І. Я., інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Шуї В. С.,

розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративноївідповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Сектором поліцейської діяльності №1 (м. Монастириська) відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області до суду направлено адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 162101 від 26.03.2023 року, ОСОБА_1 26.03.2023 року о 22 год 48 хв в м. Монастириська по вул. Шевченка та Сонячна Чортківського району Тернопільської області керував автомобілем Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 498584 від 26.03.2023 року ОСОБА_1 26.03.2023 року о 22 год 48 хв в м. Монастириська по вул. Шевченка та Сонячна, керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу, та продовжив рух, наражаючи інших учасників дорожнього руху на небезпеку, чим порушив вимоги п. п. 2.4, 8.9.б Правил дорожнього руху.

Протокольною постановою суду від 02.05.2023 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за №603/152/221 (провадження №3/603/75/2023) та за ст. 122-2 КУпАП за №603/153/23 (провадження №3/603/76/2023) об`єднано в одне провадження адміністративні справи з присвоєнням єдиного унікального номера 603/152/23 (провадження №3/603/75/2023).

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини у вчиненні вищезазначених адміністративних правопорушень не визнав та суду пояснив, що жодних порушень правил дорожнього руху не допускав, прямував додому та не бачив, щоб його зупиняли працівники поліції. Коли він заїхав на територію власного подвір`я і вже знаходився вдома, через деякий час до нього підбігли працівники поліції. Вважає, що працівники поліції не мали законних підстав переслідувати його на території домогосподарства та застосовувати до нього заходи впливу фізичну силу. Окрім того, працівники поліції не повідомили про причини перебування у нього вдома, не роз`яснили, які порушення він допустив. Ствердив, що не бачив проблискових маячків патрульного автомобіля, як і не чув звукового сигналу про зупинку автомобіля. Працівники поліції одразу ж запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не повідомивши про наявність ознак такого сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Андрусенко І. Я. у судовому засіданні просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суду пояснив, що працівники поліції не додержалися встановлених чинним законодавством вимог щодо оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . Так, у матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про наявність підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу Део згідно з приписами ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та подальшої перевірки водія щодо наявності в його діях складу іншого правопорушення. Надалі, зайшовши на територію приватного домоволодіння, працівники поліції не зазначили причини зупинки та переслідувань і не повідомили про ознаки алкогольного сп`яніння. Усі події відбувалися на території подвір`я, там і були складені документи справи. Вважає, що у даному випадку мало місце порушення ст. 30 Конституції України та ст. 38 Закону України «Про Національну поліцію». Захисник вважає, що усі докази, які є в матеріалах справи недопустимі і не можуть слугувати доказами на підтвердження винуватості особи. Посилається на відсутність у матеріалах справи протоколу застосування заходів фізичного впливу, як і протоколу проникнення на територію домоволодіння ОСОБА_1 , що є порушенням вимог ст. 38 Закону України «Про Національну поліцію».

Захисник повністю підтримав свої письмові пояснення, що долучені до матеріалів справи, у яких, серед іншого, посилається на те, що у даному випадку працівники поліції належним чином не задокументували та не довели факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які могли б бути підставою для зупинки його транспортного засобу згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», якою регламентовано перелік підстав, за яких поліцейський вправі зупиняти транспортні засоби. Відмітив, що матеріали справи не містять постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Зважаючи на те, що має місце факт зупинки поліцейськими транспортного засобу без належних на те підстав, всупереч положень вищевказаної норми Закону, протоколи про адміністративні правопорушення складені відносно ОСОБА_1 за наслідками таких незаконних дій працівників поліції, як і всі інші докази, зазначені у протоколі, є недопустимими.

Окрім цього, захисник вважає, що працівниками поліції було істотно порушено процедуру проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що визначена ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735. Вказане порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на його думку, полягає в тому, що працівники поліції не встановили ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та не повідомили йому такі ознаки.

Інспектор з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Шуя В. С. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 дав суду пояснення, які, на його думку, спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності. Так, 26.03.2023 року він разом з іншим працівником поліції під час патрулювання проїжджали по вул. Т. Шевченка в м. Монастириська, коли помітили, що автомобіль Део зупинився, і у нього погасло світло фар, це їх насторожило. Надалі вони знову помітили зазначений автомобіль, який почав швидко рухатися, через що вони прослідували за ним та увімкнули проблискові маячки, проте водій, перевищуючи допустиму швидкість руху, не виконав вимогу про зупинку та звернув у відкриту огорожу якогось домогосподарства. Вони зупинилися перед воротами, інспектор Стасів Р. перший побіг за ОСОБА_1 , а далі він, ОСОБА_1 був зупинений на подвір`ї. На його думку, ОСОБА_1 за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного сп`яніння, дивно поводився. Допускає, що саме через поведінку ОСОБА_1 та за обставин, що склалися, вони перед тим, як скласти протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не роз`яснили ознаки алкогольного сп`яніння.

Інспектор Шуя В. С. у судовому засіданні підтвердив, що докази порушення правил дорожнього руху, які б давали підставу для зупинки ОСОБА_1 , відсутні, як і відсутні докази увімкнення проблискових маячків для зупинки автомобіля та перевищення швидкості руху ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити з таких міркувань.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Із відтвореного в судовому засіданні відеозапису, що долучений до матеріалів справи на DVD-дисках, вбачається, що між працівниками поліції та ОСОБА_1 виникла суперечка на території подвір`я останнього. ОСОБА_1 заперечував будь-які порушення ним Правил дорожнього руху, наполягаючи на тому, що працівники поліції проникли на приватну територію, а поліцейські неодноразово ставили питання, чому він тікав, не роз`яснивши ОСОБА_1 , які правопорушення він вчинив, а надалі запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено причин зупинки та не роз`яснено ознак алкогольного сп`яніння перед пропозицією пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відповідають відеозапису, що досліджений в судовому засіданні у присутності поліцейського з РПП СПД №1 (м. Монастириська) Шуї В. С.

Порядок огляду особи на стан алкогольного сп`яніння регламентується положеннями ст. 266 КУпАП.

Відповідно до вимог вказаної статті процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння включає в себе огляд водія поліцейськими з використанням технічних засобів та лише у випадку його відмови або незгоди з результатом огляду огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Диспозиція ст. 130 КУпАП сформульована як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Порядок направлення та огляду № 1103 від 17.12.2008 року) та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735 від 9 листопада 2015 року).

Відповідно до п. 2 розділу I Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є наявність ознак алкогольного сп`яніння, визначених приписами п. 3 Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, які поліцейський повинен повідомити особі, яка керує транспортним засобом, для того, щоб вимагати пройти в установленому порядку огляд відповідно до положень п. 2.5 ПДР.

Однак, як убачається з відеозапису із нагрудної камери поліцейського, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не повідомивши йому жодної з ознак сп`яніння, які є підставою для проведення такого огляду, зокрема тих, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього, лише повідомивши, що потрібно «розвіяти сумнів».

За наведених обставин, суд погоджується з доводами сторони захисту про недотримання працівниками поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який регламентовано вищенаведеними нормативно-правовими актами.

Згідно вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені обставини вказують на допущені порушення працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Положенням ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

На вимогу поліцейського відповідно до п. 2.4 ПДР водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

У свою чергу, дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

Захисник у судовому засіданні ствердив, що у даному випадку працівники поліції зупинили ОСОБА_1 за відсутності будь-якої з підстав, які наведені у ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Так, вищезазначеним положенням Закону передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Даний перелік, зокрема, передбачає: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Однак, будь-яких даних, які б свідчили про необхідність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 із зазначених вище підстав у матеріалах справи немає.

Суд вважає слушними доводи сторони захисту про те, що матеріали справи не містять постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, з якої вбачалося б порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , що підтверджувало б правомірність зупинки ОСОБА_1 .

Твердження інспектора у судовому засіданні про те, що такою підставою стало перевищення швидкості руху суд відкидає, оскільки, як це і визнається працівником поліції, такі докази суду не надані, на ОСОБА_1 не було винесено постанови за перевищення допустимої швидкості руху.

Із переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що працівники поліції не навели причину зупинки ОСОБА_2 .

Праву водія знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи, що закріплене у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», кореспондує обов`язок поліцейського поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті, що визначено ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Тобто, доказів правомірності дій працівників поліції, які містяться у вичерпному переліку підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, матеріали справи не містять.

Також, із відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається, що працівники поліції, слідуючи за ОСОБА_2 , увімкнули спеціальні світлові чи звукові сигнали.

Суд погоджується із твердженнями захисника про те, що працівники поліції належним чином не задокументували та не довели належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР , які могли б слугувати причиною для зупинки автомобіля відповідно до вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

У своїх письмових запереченнях на протоколи про адміністративне правопорушення захисник посилається на порушенням працівниками поліції вимог ст. 38 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якої поліція може проникнути до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого рішення суду лише в невідкладних випадках, пов`язаних із: 1) рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій; 2) безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення; 3) припиненням злочину, що загрожує життю осіб, які знаходяться в житлі або іншому володінні. Проникнення поліцейського до житла чи іншого володіння особи не може обмежувати її права користуватися власним майном. Про застосування вказаного поліцейського заходу обов`язково складається протокол.

Проте, як з`ясовано у судовому засіданні, у даному випадку вищезазначені підстави були відсутні.

Відповідно до широкого розуміння доктрини плодів отруєного дерева, будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина плодів отруєного дерева зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положенням п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 266, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова