Справа №346/2965/23
Провадження №3/346/1606/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Вербіщук О.Д.

розглянувши матеріали, які надійшли з Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жукотин, Коломийський район, Івано-Франківська область, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №786109 ОСОБА_1 18.05.2023 близько 11:15 години, по АДРЕСА_1 , а саме: у приміщенні селищної ради, висловлювався нецензурними словами в сторону ОСОБА_2 , чим порушив громадських порядок та спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 особою уповноваженою на складання протоколу кваліфіковано за ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Дав показання про те, що 18.05.2023 в денний час прийшов до Отинійського селищного голови ОСОБА_2 , оскільки був прийомний день. Планував з`ясувати, коли останній припинить свої махінації, хотів, щоб він відзвітував перед громадою щодо своєї діяльності, оскільки існують обґрунтовані підозри в його непорядності. ОСОБА_2 спілкуватись з ним не захотів і став його виганяти з кабінету, після чого викликав поліцію. Вже у присутності поліції він дійсно сказав в бік ОСОБА_2 , що він «гніда та чмо», мотивуючи причину свого приходу до селищного голови. Заперечив ту обставину, що були інші свідки його спілкування з ОСОБА_2 , в коридорі людей не було, як і не бачив він інших працівників.

Спростовуючи позицію ОСОБА_1 потерпілий ОСОБА_2 під час судового розгляду пояснив, що його конфлікт з ОСОБА_1 триває значний час. Останній періодично приходить до селищної ради і вимагає незрозумілих пояснень та звітів. Фактично він перешкоджає нормальній роботі органу місцевого самоврядування, неодноразово погрожував.

18.05.2023 дійсно був прийомний день і ОСОБА_1 знову прийшов до його службового кабінету, при цьому почав його ображати і говорити в його бік нецензурні слова. Він раніше довго стримувався, щоб не викликати поліцію, але того дня ОСОБА_1 вже перейшов межу, тому довелось викликати поліцію, проте і в присутності поліцейських ОСОБА_1 висловлювався в його бік образливо.

Позицію потерпілого частково підтвердила і свідок ОСОБА_3 , яка зазначила, що безпосередньо свідком конфлікту не була, проте її кабінет знаходиться поряд з кабінетом ОСОБА_2 , тому 18.05.2023 вона чула голосну розмову і просто заглянула до Голови в кабінет, де побачила ОСОБА_1 . Розмова відбувалась на підвищених тонах, ОСОБА_1 висловлював претензії і про дороги у громаді і про поїздки на Схід країни, проте конкретики не було.

Окрім показань потерпілого та свідка вина ОСОБА_1 згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №786109 від 24.05.2023, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме: дата та час (18.05.2023 близько 11:15 години), обставини допущеного порушення (висловлювання нецензурними словами в сторону ОСОБА_2 );

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_2 від 18.05.2023, з якого вбачається, що 18.05.2023 близько 11:15 години до нього прийшов ОСОБА_4 та почав словесно ображати, погрожувати фізичною розправою, при цьому приніс із собою яйця та хотів кинути в нього;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 18.05.2023, свідка ОСОБА_3 від 24.05.2023, та ОСОБА_1 від 24.05.2023, аналогічних поясненням наданим суду;

- відеозаписом подій, які мали місце 18.05.2023 у службовому кабінеті ОСОБА_2 . Так вже у присутності поліцейських ОСОБА_1 озвучує причину свого візиту як наявність претензій щодо діяльності ОСОБА_2 на посаді селищного голови, при цьому використовує на адресу останнього слова «гніда та чмо».

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з?ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Об?єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях у процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою. Суб?єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства. Домінування у свідомості особи саме такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання є головним критерієм відмежування дрібного хуліганства як адміністративного правопорушення проти громадського порядку та моральності від інших адміністративних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, досліджених судом, та пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 між ними періодично, протягом тривалого часу виникають конфлікти, які обумовлені претензіями ОСОБА_1 щодо діяльності ОСОБА_2 як селищного голови, а не намаганням виразити явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Події, які мали місце 18.05.2023 хоча і супроводжувались образливими словами, мали місце у присутності представників поліції, завданням яких було не лише припинити можливі протиправні дії, а й застосувати превентивні заходи до їх недопущення. При складанні протоколу представниками поліції не було встановлено наявність значної кількості присутніх, які були безпосередніми свідками подій і присутність яких давала б змогу оцінювати супутню обстановку як таку, що відповідає та узгоджується з поняттям хуліганських дій. Крім того, слід зауважити, що потерпілий в силу своїх повноважень повинен розраховувати на підвищений суспільний інтерес до своєї діяльності та підвищений суспільний запит до наслідків такої діяльності, а тому виникнення тієї чи іншої конфліктної ситуації повинно оцінюватись в першу чергу в розрізі своєї діяльності як представника громади.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 саме хуліганського мотиву, а відтак його не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Окрім викладеного, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте протокол відносно ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 254 КУпАП складено 24.05.2023, тоді як порушення мало місце 18.05.2023, тобто через шість днів після виявлення вчиненого правопорушення.

Відповідно ж до позиції Верховного Суду від 31.01.2019 в справі №760/10803/15-а аналіз правових положень ст. ст. 254, 268 КУпАП дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Позбавлення особи можливості реалізувати надані їй права, які передбачені ст. 268КУпАП, на думку суду касаційної інстанції, не має форму незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Наведене свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а тому не може вважатись належним доказом з огляду на вимоги ст. 252 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумнів щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 173, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська