н/п 3/490/3922/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9919/23
П О С Т А Н О В А

23.11.2023р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протоколи про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , згідно протоколу мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу суду надійшли адміністративні матеріали протоколів серії ААБ №414912, серії ААД №414913, складених у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та після автоматизованого розподілу їм призначено наступні номери судових справ: №490/9919/23, №490/9920/23, які надійшли до провадження судді Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І. Постановою суду від 23.11.2023р. матеріали вказаних протоколів об`єднані в одне провадження із присвоєнням єдиного номеру судової справи №490/9919/23.

Згідно протоколу серії ААД №414912, 01.10.2023р. близько 01:35 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Hyundai Elantra" реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в м. Миколаєві по пр. Центральному в районі буд. №191/3, в порушення п. 2.1 "а" не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії. Вказане правопорушення вчинено повторно протягом року, зважаючи на постанову ЕАС №7308325 від 09.07.2023р., згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу 3400 грн.

Згідно протоколу серії ААД №414913, 01.10.2023р. близько 01:35 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Hyundai Elantra" реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в м. Миколаєві по пр. Центральному в районі буд. №191/3, маючи явні ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді зіниць очей які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінки невідповідної обстановці. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом медичному закладі.

ОСОБА_1 у призначене судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення електронних смс-повідомлень за номером його мобільного телефону, зазначеного у протоколі. Згідно довідок про доставку, зазначені повідомлення були доставлені абоненту 30.10.2023, - тобто майже за місяць до призначеної дати. Вказаний термін суд вважає більш ніж достатнім для завчасної реалізації своїх прав особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та явки у судове засідання. Однак жодних заяв чи письмових заперечень від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. З огляду на вказані обставини, та те що ОСОБА_1 було відомо про обставини складення адміністративних протоколів та про його розгляд судом (що зокрема слідує з оглянутих відеозаписів, доданих до протоколів), таким чином повинен був цікавитись ходом розгляду справу, об`єктивно мав для цього можливості, чим не скористався. За такого суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали додані до протоколів, приходжу до наступних висновків.

Так, Європейським судом з прав людини при доведенні обставин справи активно застосовується стандарт "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України», рішення від 18.06.2015 у справі «Ушаков проти України», п. 86 рішення від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною "поза розумним сумнівом", версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Зважаючи на сукупність встановлених доказів по справі, вбачається що при складенні матеріалів адміністративних протоколів серії ААБ №414912, серії ААД №414913, складених у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, вимоги стандарту "поза розумним сумнівом" було дотримано, що знайшло свій прояв у наступних доказах:

- протоколі серії ААД №414912 та протоколі серії ААД №414913 від 01.10.2023р., згідно яких ОСОБА_1 був ознайомлений із викладеними обставинами правопорушень, що засвідчив особистим підписом без зауважень чи заперечень;

- довідці УПП в Миколаївській області від 02.10.2023р., згідно якої ОСОБА_1 не отримував (не має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами;

- довідці УПП в Миколаївській області від 02.10.2023р., згідно якої ОСОБА_1 за постановою ЕАС №7308325 від 09.07.2023р. був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу 3400 грн.;

- копії постанови ЕАС №7308325 від 09.07.2023р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу 3400 грн.;

- оглянутому відеозаписі до протоколу, яким зафіксовано обставини спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції, в ході якого було встановлено, що ОСОБА_1 раніше притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, проти чого останній не заперечує, додає що наразі теж не має водійського посвідчення. В подальшому працівник поліції питає у ОСОБА_1 чи все у нього в порядку, оскільки останній часто спльовує слину. За такого інспектор проводить огляд ОСОБА_1 у вигляді пельце-носової проби, реакції зіниць очей на світло ліхтарика, на підставі чого пропонує ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу задля проходження огляду на з`ясування стану наркотичного сп`яніння. На вказане ОСОБА_1 пояснює, що наркотичні та алкогольні речовини не вживає у зв`язку із контузією, однак не має часу та відмовляється їхати до медичного закладу. Працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду та складення адміністративних протоколів за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 проти вказаного не заперечує;

- матеріалах справи у сукупності.

За викладених обставин, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 2.1 "а", 2.5 Правил дорожнього руху України та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а також вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При обранні виду адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, судом враховано характер вчиненого правопорушення, яке не потягло тяжких наслідків, зважаючи на ставлення ОСОБА_1 до вчиненого, який будучи притягнутим до відповідальності за аналогічне порушення, належних висновків не зробив, знову продовжив керувати автомобілем без водійського посвідчення, проти чого не заперечував, що свідчить про його легковажне ставлення до вимог ПДР України та створює підвищену небезпеку для інших учасників дорожнього руху, на підставі чого з метою попередження з боку останнього аналогічних порушень Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

При обранні виду адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП судом враховано характер вчиненого правопорушення, те що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, маючи явні ознаки наркотичного сп`яніння, подальшому відмовився від проходження огляду на з`ясування такого стану сп`яніння; вбачається що вказані дії несли підвищену загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, за такого з метою попередження з боку останнього аналогічних порушень Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (а саме за ч. 5 ст. 126 КУпАП) у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Керуючись ст. ст. 36, 126, 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Грошові кошти перерахувати до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Грошові кошти у розмірі 536,80 гривень в рахунок сплати судового збору перерахувати до УК у Центральний м. Миколаїв /Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок № UA014483, код отримувача 37992030, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 22030101.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.