Справа № 465/144/23 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 33/811/895/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Гелемея Ю.М. на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 12 червня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 12 червня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 25.12.2022 о 20:55 год. у м. Львові на перехресті вулиць Любінська - Окружна, керував транспортним засобом «Kia Sorento», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння громадянин ОСОБА_1 відмовився в медичному закладі, що засвідчується висновком лікаря - нарколога №003245 від 25.12.2022 року.

На постанову судді захисник Гелемей Ю.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник Гелемей Ю.М. покликається на те, що з наявного у матеріалах справи відеозапису не встановлено кого переслідують працівники поліції; яка причина такого переслідування; яка причина зупинки; який транспортний засіб було зупинено.

Вказує, що у протоколі не вказано тривалості відеозапису, а лише зазначено, що до протоколу долучається камера 470153, 471091; до матеріалів справи не надано доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду; працівники поліції не встановлювали ознак сп`яніння, а одразу затримали ОСОБА_1

ОСОБА_1 , захисник Гелемей Ю.М. у судове засідання не з`явились. Захисник Гелемей Ю.М. подав клопотання про відкладення розгляду справи, покликавшись на термінову зайнятість.

Однак апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника та вважає, що таке подано з метою затягування розгляду справи, та звертає увагу на те, що у суді першої інстанції захисником неодноразово подавались клопотання про відкладення судових засідань.

Щодо ОСОБА_1 такий у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомлявся за адресою зазначеною у протоколі, однак на адресу апеляційного суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Будь-якої іншої адреси проживання ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги зазначено не було, відтак судова повістка скеровувалась за адресою зазначеною у протоколі, а відтак ОСОБА_1 слід вважати таким, що належним чином повідомлений про судове засідання.

Апеляційний суд дійшов висновку, що ні ОСОБА_1 , ні його захисник Гелемей Ю.М. не виявили належної зацікавленості у розгляді справи. Незацікавленість з розгляду своєї апеляційної скарги свідчить про зловживання учасниками справи процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної без участі ОСОБА_1 , та його захисника Гелемея І.В. не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, тому суд розцінює такі дії ОСОБА_1 та захисника Гелемея І.В., як зловживання учасником справи процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 та захисника Гелемея Ю.М.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 088445 від 25.12.2022 (а.с. 1);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 054465 від 25.12.2022 (а.с. 3);

- протоколом АЗ №099417 про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 25.12.2022 (а.с. 5);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №003245 від 25.12.2022 відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду (а.с. 5);

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції відповідно до якого працівники поліції переслідували транспортний засіб, та по рації повідомляли напрямок руху автомобіля з проханням перекрити вулиці. Через деякий час працівники поліції наздогнали транспортний засіб марки «Kia Sorento», номерний знак НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_1 , та застосували до водія адміністративне затримання, вдягнувши кайданки. У подальшому працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», але ОСОБА_1 сказав, що їде в медзаклад. Також поліцейським було повідомлено центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги про адміністративне затримання ОСОБА_1 та зазначено про необхідність прибуття захисника за адресою: вул. Кульпарківська, 95, м. Львів КНП ЛОР «Львівський обласний центр превенції та терапії узалежнень» - кабінет водія. У медичному закладі, лікар розпочав проведення клінічного огляду ОСОБА_1 під час якого останній відмовився виконувати вказівки лікаря, та на питання лікаря чи буде він проходити огляд за допомогою газоаналізатора ОСОБА_1 сказав, що відмовляється (час на відеозаписі 21:39:44 clip-3.mp4). Після чого поліцейськими було складено протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали.

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що з відеозапису незрозумілою є причина переслідування транспортного засобу не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 не зупинився на вимогу працівники поліції, що стало наслідком його переслідування декількома екіпажами патрульної поліції по м. Львову, що зафіксовано на відеозаписі.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі не зазначено тривалості відеозапису, оскільки ст. 256 КУпАП чітко визначено відомості, які зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, серед яких вимога про зазначення тривалості відеозапису з нагрудних камер працівників поліції відсутня.

Разом з тим з долученого до матеріалів відеозапису вбачається, що на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 12 червня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гелемея Ю.М. - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах