Справа № 342/699/23
Провадження № 3/342/276/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка поступила до суду з відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення було вчинено за наступних обставин.

10.06.2023 біля 15 год. по вул. Галицька, в с.Олієво-Королівка Городенківської ТГ Коломийського району, Івано-Франківської області ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом - мотоциклом «Мустанг» б/н відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку. Своїми діями він порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання призначене по справі на 27.06.2023 ОСОБА_1 не прибув. Черз його не прибуття з метою дотримання його прав розгляд справи було перенесено на 13.07.2023. Однак він не прибув на розгляд справи і 13.07.2023. ОСОБА_2 повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином в передбачений законодавством спосіб. Зокрема отримавши судову повістку про розгляд справи призначений на 27.06.2023 він, починаючи із моменту її отримання, будь-яких клопотань які б перешкоджали розгляду справи до суду не подавав маючи на це достатньо часу до 13.07.2023.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис наданий працівниками поліції, приходжу до наступного висновку.

Частиною 2 статті 58 Конституції України визначено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №231180 від 10.06.2023 ОСОБА_2 10.06.2023 в с.Олієво-Королівка керуючи транспортним засобом відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - працівником поліції із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлений ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, які є в матеріалах справи, як і відсутні дані щодо оскарження дій працівників поліції та результатів такого оскарження.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться, доказами які містяться в матеріалах справи, а саме:

- рапорті поліцейського де відображено інформацію про зупинку ТЗ під керуванням ОСОБА_2 без мотошолому та повідомлення йому про необхідність пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в нього були ознаки алкогольного сп`яніння, що він відмовився зробити на місці зупинки та в медичному закладі;

- направленні на огляд та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів де зазначено про відмову від проходження огляду водієм ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння;

- даними постанови БАА № 972962 від 10.06.2023 в котрій зазначено про притягнення ОСОБА_2 за вчинення адмінправопорушення 10.06.2023 біля 15-17 год. в с.Олієво-Королівка по вул.Галицька, відповідальність за які передбачена ч.5 ст. 121, ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за керування мотоциклом без мотошолома, без посвідчення водія відповідної категорії на котрому відсутній номерний знак.

Даними DVD-R диску із відеозаписами події правопорушення, вчиненого водієм ОСОБА_2 10.06.2023, а саме де відображено:

- факт зупинки поліцейськими водія ТЗ та повідомлення йому про причину зупинки і водій не заперечив факту керування без мотошолому;

- особа, яка керувала ТЗ повідомила поліцейським свої анкетні дані, як ОСОБА_2 та повідомила про відсутність мотошолому через крадіжку, про перебування документів на мотоцикл дома та про відсутність у нього відповідної категорії на право керування мотоциклом;

- зафіксовано декілька разів пропозиції поліцейського пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ, на що водій відмовився, як і відмовився проходити огляд в медичному закладі;

- поліцейські повідомляли ОСОБА_2 про його права і обов`язки, скористатись своїм правом на захист водій ОСОБА_2 не виявляв бажання;

- після оформлення протоколу поліцейським, водій ОСОБА_2 відмовився підписувати протокол, отримувати копію та надавати пояснення.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові водія, який керував транспортним засобом, від проходження огляду у встановленому порядку на стан алкогольного сп`яніння, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і його дії кваліфіковано правильно.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Слід зазначити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Адміністративне стягнення відповідно до ст. 23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 33-35, 40-1, 130, 221, 251,266, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу у розмір 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік..

Стягнути з ОСОБА_1 до державного бюджету судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.