Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа № 528/835/23
Провадження № 3/528/202/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.07.2023 м. Гребінка

10 липня 2023 року суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківський М.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Головного управління ДПС у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої головним бухгалтером ТОВ «ГЯДТ АГРО», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт гр. України серії НОМЕР_2 виданий Київським РВ ПМУ УМВС України 20.01.2003,-

в с т а н о в и в:

Із протоколу про адміністративне правопорушення №4377 від 30 травня 2023 року, що складений головним державним інспектором відділу перевірок з відшкодування ПДВ ГУ ДПС у Полтавській області Зубко Лесею Василівною, вбачається, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, а саме: головним бухгалтером ТОВ «ГЯДТ АГРО», здійснила порушення порядку ведення податкового обліку встановленого п.200, п. 200.4 «б», «в» Податкового кодексу України та п. 5 розд. VI порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 із змінами та доповненнями, внаслідок чого завищено суму залишку від`ємного значення, що включається до складу наступного звітного податкового періоду (рядок 21 Декларації) на 187 грн. та відмовлено у наданні бюджетного відшкодування на суму 1 376 305 грн., в зв`язку з чим дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У судове засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник адвокат Тихонов Д.І. не з`явились, проте від захисника надійшли письмові заперечення на вказаний протокол в яких він просив провадження у справі закрити, в зв`язку з суттєвими порушеннями під час складання протоколу та відсутність безпосередньо в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, крім того просив розгляд даної справи проводити без його участі.

Суд, ознайомившись з адміністративним матеріалом, поданими запереченнями, встановивши обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені ст. 251 КУпАП, прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, зважаючи на наступне.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, суддя звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

Отже, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ст. 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Так, за змістом ч.1 ст. 163-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Суд, дослідивши протокол №4377 від 30.05.2023 про адміністративне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГЯДТ АГРО», щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 30.05.2023, дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення, з огляду на таке.

Відповідно до положень, зазначених у ст.ст.254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Тому дані обставини, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення, та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

В порушення зазначених вимог, в протоколі не зазначено дата, час і місце вчинення правопорушення, в даній графі міститься посилання на акт перевірки від 30.05.2023 акт №5621/16- 31-07-03-01/34689831, час складення 13:00, 37400 Полтавська область, Лубенський район, с. Тополеве, вул. Тімірязєва, буд. 1, про те це не є належним зазначенням дати, часу і місця вчинення правопорушення.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративні правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення №4377 від 30.05.2023, вбачається, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення: порушення ведення бухгалтерського обліку, а саме п.200, п. 200.4 «б», «в» Податкового кодексу України та п. 5 розд. VI порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 із змінами та доповненнями.

Проте на думку суду, в даному випадку, у протоколі міститься формальне посилання на норми Податкового кодексу України та наведено наслідки порушення таких норм завищення залишку від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту й поряд, з цим, відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за результатами перевірки за вказані періоди. Завищення залишку від`ємного значення є наслідком порушення порядку ведення податкового обліку, а не самим порушенням.

Диспозиція статті 163-1 КУпАП передбачає самостійні конкретні дії, які утворюють об`єктивну сторону такого правопорушення як порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується ді адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист свої інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Крім того, сам протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на акті документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 30.05.2023 акт №5621/16- 31-07-03-01/34689831.

Будь-які інші докази, окрім зазначеного акту та протоколу про адміністративне правопорушення у матеріалах справи відсутні.

У наданому протоколі про адміністративне правопорушення №4377 від 30.05.2023, відсутня повна інформація про дату, час та місце вчинення правопорушення, не розкрита суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено, які саме дії або бездіяльність вчинені особою, в чому полягає її протиправність, тобто, обов`язковим є всебічне та повне відображення суті адміністративного правопорушення, проте, в даному випадку, при складанні протоколу не зазначено його об`єктивної та суб`єктивної сторони, які б відповідали диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Оскільки акт перевірки є єдиним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність викладених у ньому обставин, тому неможливо встановити вину ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові Верховного Суду від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

На підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки від 30.05.2023 складений протокол про адміністративне правопорушення, але відомості про винесене податкове повідомлення-рішення у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Відповідно до вимог ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Зі змісту статті 62 Конституції України вбачається, що ніхто не може бути підданий покаранню інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.163-1, ч.1 ст.247 КУпАП, ст.245,251,254,256,280, КУпАП суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. О. Вітківський