Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/240/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Юрченко С.О., розглянувши справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 130266 від 20 червня 2023 року, 20 червня 2023 року о 19 год 49 хв. в м. Ржищів по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21213, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 20 червня 2023 року о 19 год 48 хв. в м. Ржищів по вул. Шевченка, 68, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21213, н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків синього і червоного кольору. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що 20 червня 2023 року протягом дня декілька раз керував автомобілем ВАЗ 21213, н.з. НОМЕР_1 , однак, під час керування автомобілем не бачив вжиття будь-яких дій поліцейськими щодо його зупинки. Цього ж дня, ввечері, коли він перебував вдома, біля під`їзду свого будинку, до нього приїхали працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, оскільки на той момент не керував транспортним засобом, а тому були відсутні підстави для такого огляду.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справ, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП обставинами, які підлягають обов`язковому з`ясовуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншими є такі як: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 20 червня 2023 року в період часу, зазначений в протоколах про адміністративні правопорушення. Так, згідно відеозаписів, долучених до протоколів, працівники поліції на службовому автомобілі переслідували водія транспортного засобу ВАЗ 21213, н.з. НОМЕР_1 . Хто саме був за кермом з відео встановити не можливо, крім того на відео не відображається ні дата, ні час зйомки. Поліцейський патруль автомобіль не зупинив, а відеозапис закінчився. Разом з тим, наступний відеозапис фіксації події розпочато вже за участі ОСОБА_1 , який перебував біля під`їзду свого будинку. Поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій не погодився, крім того ОСОБА_1 заперечував, що керував транспортним засобом.

Надані матеріали суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» доказами, які б свідчили про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП, виходячи з такого.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Визначення терміну "керування транспортним засобом" наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Як встановлено з матеріалів справи та відеозапису з фіксацією обставин події, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 20 червня 2023 року в період часу, зазначений в протоколах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за таких обставин не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так само і відсутність факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Керуючись ст. 1, 7, 9, 130, 247, 251, 280, 284, 291, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень стосовно ОСОБА_1 , - № 374/240/23 (провадження № 3/374/173/23) за ч. 1 ст. 130 КУпАП та № 374/241/23 (провадження № 3/374/174/23) за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП в одне провадження та присвоїти єдиний унікальний № 374/240/23, провадження № 3/374/173/23.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП ОСОБА_1 , - закрити за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови через Ржищівський міський суд Київської області.

Суддя