Справа № 358/837/23 Провадження № 3/358/529/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Богуслав, Київської області, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 27.05.2003 року Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , якому роз`яснені права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, -

- за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11.06.2023 серії ДПР 18 №180976, 11.06.2023 о 10 год. 30 хв. в м. Богуслав, вул. Окружна водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21053, н.з. НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія із застосуванням технічного приладу Drager «Alcotest 6810», прилад №ARВL - 0643 у присутності двох свідків, показник тесту 0,39 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що дійсно 11.06.2023 він їхав на автомобілі свого тестя у м. Богуславі на заправку. Позаду його автомобіля їхала поліцейська машина, яка запропонувала йому зупинитися. Він виконав вимогу про зупинку. Працівник поліції пояснив, що він порушив правила дорожнього руху, в автомобілі не працює стоп сигнал та з цього приводу виписав постанову за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Штраф по цій постанові він сплатив. В ході розмови працівник поліції запропонував на місті зупинки пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», на що він погодився, оскільки в цей день алкогольні напої не вживав та був впевнений, що тверезий. Перший раз він продув у Драгер без свідків, результат був 0,41 % та другий раз в присутності свідків, яких зупинили працівники поліції, результат 0,39 %. У протоколі, роздруківках тесту на алкоголь газоаналізатора Drager та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння поставив свій підпис, але був впевнений, що тверезий. Після цього працівниками поліції був складений акт огляду та тимчасового затримання його транспортного засобу. На запитання суду ОСОБА_1 пояснив, що в суботу, 10.06.2023 він вживав пиво. Зі всім погодився, оскільки вважав себе тверезим. Просив у разі притягнення його до відповідальності врахувати скрутне матеріальне становище та розстрочити суму штрафу на чотири місяці.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в повному обсязі, переглянувши відеозаписи нагрудних камер працівників поліції, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабміну, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

Так, нормами ст. 266 КУпАП, зокрема, встановлено, що огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Дослідивши та оцінивши докази, наявні у справі, суд вважає доведеним, що водій ОСОБА_1 11.06.2023 о 10 год. 30 хв. в м. Богуслав по вул. Окружна керував автомобілем ВАЗ 21053, н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія із застосуванням технічного приладу Drager «Alcotest 6810», прилад №ARВL - 0643 у присутності двох свідків, показник тесту 0,39 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис нагрудної камери інспектора патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 двічі добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням техприладу Drager «Alcotest 6810», прилад №ARВL - 0643, результат першого тесту 0,41 проміле, результат другого тесту 0,39 проміле. Після даного огляду працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що у разі не згоди з результатами можливо проїхати на додаткові аналізи у лікарню. При цьому ОСОБА_1 не повідомляв, що з результатами огляду він не згодний та не виявляв бажання проїхати у лікарню на додаткове освідування.

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, дослідженими судом:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 180976 від 11.06.2023, складеного щодо ОСОБА_1 про порушення ним вимог п. 2.9. а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП;

- роздруківкою тесту на алкоголь газоаналізатора Drager «Alcotest 6810», прилад №ARВL - 0643 від 11.06.2023 о 11 год 08 хв., згідно якого результат тестування ОСОБА_1 становить 0,39 % проміле, що перевищує допустиму норму, з яким ОСОБА_1 погодився, засвідчивши результат своїм підписом;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ? газоаналізатора Drager «Alcotest 6810», прилад №ARВL - 0643, в якому зазначено результат пройденого огляду з показником 0,39%, я яким ОСОБА_1 погодився, засвідчивши результат своїм підписом та власноручним записом «згоден»;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21053, н.з. НОМЕР_3 від 11.06.2023, шляхом його доставлення для зберігання на спеціальний майданчик м. Миронівка, вул. Соборна, 139;

- відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано проходження ОСОБА_1 алкотесту на спеціальному технічному засобі «Drager», оголошення працівниками поліції допустимої норми, яка складає 0,2 %, оголошення і фіксація поліцейським результату пройденого алкотесту 0,41% та 0,39% проміле, перевірка проводилась повторно у присутності двох свідків, про що свідчить роздруківка і повідомлення ОСОБА_1 про перевищення допустимої норми, що останній на відео не заперечував, зауважень не мав.

Будь-яких порушень з боку працівників поліції чи процедури огляду зазначений відеозапис не містить.

Сам факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 не оспорювався.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим він підлягає адміністративній відповідальності. Допущене ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

При цьому, суд враховує, що в рішенні у справі «О? Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Враховуючи характер правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , яка повністю доведена у судовому засіданні, особу правопорушника, який є водієм, його майновий стан, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП визначено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Згідно ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст. 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

На підставі викладеного, враховуючи скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 , суд вважає можливим розстрочити виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 536,80 грн., який підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок строком на 4 (чотири) місяці, шляхом сплати щомісячно суми штрафу у розмірі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 коп. зі сплатою платежу до 15 числа кожного місяця.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти щомісячно суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання несплаченого адміністративного стягнення у вигляді штрафу - протягом трьох місяців.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений розстрочкою, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , штраф у подвійному розмірі, що залишися несплаченим відповідно до ст. 308 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження №61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Головуючий: суддя К. С. Романенко