Тарутинський районний суд Одеської області
_____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1018/23
Провадження по справі № 3/514/646/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Кравченко П.А., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від відділення №2 Болградського РВП ГУ НП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Орлівка Ренійського району Одеської області, громадянки України, проживаючої в будинку АДРЕСА_1 , не працюючої

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06.07.2023 року до Тарутинського районного суду Одеської області надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

10.05.2023 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 знаходячись по вулиці Центральна в с. Надрічне, влаштувала сварку з сусідкою ОСОБА_2 , в ході якої висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою та штовхала, своїми діями порушила громадський порядок і спокій громадян, вчинивши дрібне хуліганство, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП визнала, просила суворо не карати.

Заслухав пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, встановлено вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, що підтверджується поясненнями правопорушниці, наданими в судовому засіданні та долученими до матеріалів справи, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 541372 від 15.05.2023 року, заявою ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 173 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка вгромадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушуютьгромадський порядокі спокій громадян.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Комплексний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець надає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника усне зауваження - метод виховного впливу, що не пов`язаний ні з адміністративним стягненням, ні з заходом громадського впливу. Стягнення у такому випадку не накладається та будь-яких юридичних наслідків для порушника не наступає. При цьому останній повинен усвідомити протиправність своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому.

Усне зауваження може бути зроблене лише за малозначне правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. Установлення в законі такого заходу впливу, як усне зауваження, дає змогу говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, зокрема й малозначне.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, має на утриманні трьох малолітніх дітей, ступінь її вини, майновий стан, щире каяття та визнання вини, оцінивши наслідки правопорушення і переконавшись, що внаслідок її вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам, державі або суспільству, приходжу до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 , слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження, суд виносить постанову про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 283 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення не накладається, суд не вирішує питання про стягнення судового збору.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за малозначністю вчиненого правопорушення, судовий збір, передбачений нормою ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 173,283,284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), звільнити від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду.

Суддя: П.А. Кравченко