ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/1427/23

Провадження № 3/534/502/23

14 липня 2023 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Комарова Діана Юріївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , гранатометник 3 взводу 1 роти 1 батальйону, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05 лишня 2023 близько 00 год 30 хв старший сержант ОСОБА_1 прибув у розташування свого підрозділу, який розміщений у селищі Кияшки, Кременчуцького району, Полтавської області з явно вираженими ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: не впевнена хода, явно виражений запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Старшого сержанта ОСОБА_1 було направлено на медичний огляд до КНМП «Кременчуцької міської лікарні планового лікування» м. Кременчук, де він в присутності чергового лікаря, свідків, співпрацівників ВСП відмовився від проходження медогляду, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП. Старшому сержанту ОСОБА_1 було роз`яснено його права та наслідки відмови від проходження медичного огляду.

У судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, надіслав до суду заяву в якій винним себе визнає повністю, підтвердив обставини вчинення правопорушення та пообіцяв, що більше більше такого правопорушення вчиняти не буде.

Оцінивши в судовому засіданні докази об`єктивно, повно та всебічно у їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Верховний Суд України однозначно сформулював правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період». Так, в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц установлено, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Також у цій справі наголошується, що Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав. Окрім наведеної постанови, таку саму правову позицію сформульовано і в інших постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №131/1449/16-ц; від 14.02.2018 у справі №727/2187/16-ц; від 20.02.2018 у справі №640/4439/16-ц; від 21.02.2018 у справі №211/1546/16-ц та ін.

Отже, на момент відмови військовослужбовця ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, на території України діяв і продовжує діяти особливий період. З огляду на викладене, діяння ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 172-20 КУпАП України.

Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 № 355 від 05.07.2023, поясненнями свідків та правопорушника, висновком лікаря щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 05.07.2023 № 301.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його вік і стан здоров`я, сімейний та майновий стан, ступінь вини та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність порушника, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції частини 3 статті 172-20 КУпАП України, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено у порядку ст.40-1 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23 - 24, 33, 40-1, 283, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Д.Ю. Комарова