Справа № 136/1436/23
Провадження № 33/801/1106/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шпортун С. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Кобзіною Альоною Сергіївною на постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2023 року на підставі статті 247 КУпАП закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, матеріали справи направлено до Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури для вирішення питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 09 липня 2023 року о 10 год 00 хв., по вул. Соборна, в с. Вахнівка, Вінницького р-ну, Вінницької обл., керуючи мопедом Oxtman SmsoQT-16 А, без державних номерних знаків, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого допустив зіткнення з велосипедом під керуванням гр. ОСОБА_2 , який рухався йому на зустріч. В наслідок ДТП мопед та велосипед отримали механічні пошкодження, чим. порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Після цього ОСОБА_1 залишив місце ДТП, до якого був причетний, чим порушив вимоги п.2.10а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП, та не дочекавшись проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав алкогольні напої, освідуваний у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, результат тесту №2868 проба позитивна 1,99%, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час ДТП потерпілі отримали тілесні ушкодження, а їх ступінь не визначено, це не дає можливості розмежувати чи відноситься дана справа до адміністративних правопорушень, чи є кримінальним проступком.

Не погоджуючись з такою постановою суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Кобзіну А. С., 06 листопада 2023 року через засоби поштового зв`язку, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі за ст. 122-4 та 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, відповідно до ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП та закрити провадження по справі за ч. 4 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що суд першої інстанції не дотримався вимог щодо закриття справи при настанні спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності. Звертає увагу, що ОСОБА_3 категорично заперечує свою причетність до ДТП, а оскільки провадження за статтями 122-4, 124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, то провадження за ч. 4 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник адвокат Кобзіна А. С. підтримали викладене в апеляційній скарзі. Законний представник потерпілих ОСОБА_4 на неодноразові виклики в судове засідання апеляційного суду не з`явилася.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Закриваючи провадження у справі та передаючи матеріали справи до Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури для вирішення питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності, суд виходив з того, що матеріали даної справи не містять відомостей про проведення слідчим досудового розслідування за фактом отримання учасниками ДТП тілесних ушкоджень, відомостей щодо прийняття відповідного процесуального рішення, даних щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також відомостей про проведення судово-медичної експертизи з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, а встановлені судом обставини у своїй сукупності у співставленні зібраних доказів вказують на те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги, адміністративне стягнення, передбачене ст.122-4, 124, ч.4 ст. 130 КУпАП України, слід виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

За практикою ЄСПЛ у разі проведення усного судового розгляду справи за будь-яким обвинуваченням, яке у розумінні Конвенції вважається «кримінальним», за участю сторони захисту присутність сторони обвинувачення є, «як правило, необхідною для усунення обґрунтованих сумнівів, які можуть виникнути щодо безсторонності суду» (рішення у справах: «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява № 10644/08, пункт 65; «Карєлін проти росії» від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, пункт 76). Використання Судом словосполучення «як правило» свідчить про те, що необхідність участі сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, на яку поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ, не має абсолютного й безумовного характеру, а її відсутність не завжди свідчить про порушення судом вимоги безсторонності, яке б автоматично призводило до несправедливості судового провадження й нівелювало його результати.

За практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, з огляду на суворість передбачених санкцією цієї статті стягнень у виді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами, їх каральну і профілактичну мету, у розумінні Конвенції вважається «кримінальним» (рішення у справах: «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany) від 21 лютого 1984 року, заява № 8544/79; «Шмауцер проти Австрії» (Schmautzer v.Austria) від 23 жовтня 1995 року, заява №15523/89; «Маліга проти Франції» (Malige v. France) від 23 вересня 1998 року, заява № 27812/95; «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine) від 6 вересня 2005 року, заява № 61406/00).

У частині першій статті 250 КУпАП для прокурора та його заступника передбачено право брати участь у розгляді справи. Однак процесуального порядку забезпечення такої участі не передбачено ні цим Кодексом, ні Законом України «Про прокуратуру», ані підзаконними нормативно-правовими актами. Законодавець у главі 21 КУпАП «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» не включає прокурора до складу учасників цього провадження.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За частиною четвертою статті 130 КУпАП відповідальність настає, зокрема, за вживання алкоголю особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП передбачена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із протоколів про адміністративні правопорушення серії ААБ № 312266 (а.с.7, 27, 43), серії ААБ №312265 (а.с.5, 19) та серії ААБ № 024240, які містяться в матеріалах справи, вони були складені лише 14 липня 2023 року, тоді як подія мала місце 09 липня 2023 року.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане порушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з пунктом 1 розділу ІХ зазначеної Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:

1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський;

2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);

3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);

4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);

5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Згідно пункту 4 розділу ІХ Інструкції на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються, зокрема, такі об`єкти: ділянки дороги, на якій сталася ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмівного шляху коліс; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди; координати місця зіткнення тощо. В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

Як вбачається з матеріалів справи, схема місця ДТП відсутня, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №312265 від 14 липня 2023 року не вказано, які саме механічні пошкодження отримано транспортними засобами.

У справі що розглядається суд першої інстанції ухвалою від 01.09.2023 року повертав матеріали на доопрацювання, оскільки була встановлена наявність у неповнолітніх тілесних ушкоджень та порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 року № 1376 (а.с. 10-14).

Після доопрацювання було встановлено відсутність даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення та неможливість в зв`язку з цим внести відповідну інформацію до ЄДРДР, про що свідчать наявні в матеріалах справи рапорти та листи посадових осіб відділу поліції (а.с15, 29-38,48).

У справі «Михайлова проти України» від 6 березня 2018 року (заява № 10644/08, пункт 65), визнаній Судом керівною щодо справи «Бантиш та інші проти України», висновок щодо порушення вимоги неупередженості суду було зроблено в ситуації, яка характеризувалася таким поєднанням обставин: (1) в суді першої інстанції було проведено усне слухання; (2) жодна особа, яка представляє та обґрунтовує обвинувачення, будь то прокурор чи інша особа, не була присутня на слуханні; (3) заявниця була присутньою на слуханні та не визнала себе винною; (4) суд першої інстанції визнав заявницю винною та засудив її до п`яти днів тримання під вартою за неповагу до суду; (5) відповідно до чинного законодавства рішення не могло бути оскаржене. Про це ЄСПЛ наголосив і в рішенні від 15 червня 2023 року про неприйнятність заяви у справі «Олександр Володимирович Куліш проти України» (заява № 6023/23).

Не зважаючи на це, за відсутності особи, яка представляє та обґрунтовує обвинувачення, будь то прокурор чи інша особа сторони обвинувачення (наприклад потерпіла), невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, закінчення строків накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені стаття122-4, 124 КУпАП, підтвердження (після того як суд уже направляв матеріали для доопрацювання) відсутності інформації, яка б указували на наявність кримінального правопорушення та неможливість в зв`язку з цим внести відповідну інформацію до ЄДРДР, суд першої інстанції, перебравши на себе функцію обвинувачення, повторно виснує про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки кримінальних правопорушень та закриває провадження у справі в зв`язку із направленням матеріалів до прокуратури для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

Отже, апеляційний суд виснує, що в даній справі суд першої інстанції не був безстороннім в розумінні пункту першого статті 6 ЄКПЛ, перебрав на себе функції обвинувачення, тому ухвалена судом першої інстанції постанова про закриття провадження у справі з направленням матеріалів в прокуратуру, підлягає скасуванню з постановленням нової.

Так, згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Подія, яка є предметом розгляду цієї справи сталася 09 липня 2023 року про що зазначено в протоколах про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312266 (а.с.7, 27, 43), серії ААБ №312265 (а.с.5, 19) та серії ААБ № 024240 від 14 липня 2023 року.

Відтак строк накладення адміністративного стягнення закінчився 09 жовтня 2023 року, тому з урахуванням правової позиції, висловленої у Постанові Верховного суду від 11.07.2018 року у справі № 308/8763/15-а, апеляційний суд не може вдаватися до оцінки доказів та з`ясовування винуватості чи відсутності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Оскільки притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 130 КУпАП можливе лише особи, яка є причетною до ДТП, відтак з огляду на вищезазначене, провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд виснує про наявність підстав для її задоволення: постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2023 року слід скасувати, а провадження у справі закрити з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 247, 294 КУпАП, суд-

по с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Кобзіною Альоною Сергіївною, задовольнити частково.

Постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нову.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ст. 122-4, 124 КУпАП, закрити на підставі частини 2 статті 38 КУпАП у зв`язку зі закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета