Справа № 450/2698/23 Провадження № 3/450/1530/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

03.06.2023 року о 13 год. 20 хв. в с. Глуховичі, по вул. Центральна, 1, водій ОСОБА_1 керувала а/м AUDI A4 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та скоїла наїзд на електроопору. При ДТП а/м отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушила п. 12.1 ПДР України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 016968 від 03.06.2023 року, 03.06.2023 року о 13 год. 20 хв. в с. Глуховичі, по вул. Центральна, 1, водій а/м AUDI A4 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , скоївши ДТП, а саме здійснивши наїзд на електроопору, після чого місце пригоди залишила, чим порушила вимоги п. 2.10А ПДР України, а саме відтягнули а/м близько на 15 м. і намагались загрузити на евакуатор.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини неявки. Судовий розгляд справи проводиться без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при цьому суд вважає, що остання у визначеному законом порядку повідомлена про день та час розгляду справи, оскільки повідомлялась шляхом направлення судової повістки про виклик повідомленням у додатку "Viber" на номер мобільного телефону. Вказана особа знала, що стосовно неї в суді буде розглядатися справа про адміністративне правопорушення, оскільки це було роз`яснено особі та зазначено у протоколі.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 016967 від 03.06.2023 року; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.06.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 03.06.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 03.06.2023 року; рапортом від 03.06.2023 року.

Проаналізувавши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, у виді штрафу.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суддею, встановлено такі обставини:

відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктами 2.10. «а» ПДР, порушення яких ставляться у вину ОСОБА_1 , передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

З письмових поясненнях ОСОБА_1 , наданих нею під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що вона не мала наміру приховування факту дорожньо-транспортної пригоди або обставин його скоєння, оскільки зазначила, що відтягнула машину з проїжджої частини дороги, щоб не перешкоджати руху інших транспортних засобів, з місця ДТП не намагалась втекти, була в тверезому стані та не під дією алкогольного та наркотичного сп`яніння.

З об`єктивної сторони адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4 КУпАП, виражаються в порушенні водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, а саме в залишенні водіями місця дорожньо-транспортної пригоди.

Із суб`єктивної сторони зазначений проступок вчиняється тільки у формі умисної вини.

Даних щодо умислу ОСОБА_1 на залишення місця пригоди, до якої вона була причетна, матеріали справи не містять.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Таким чином у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, працівниками поліції не надано доказів, на підтвердження того, що ОСОБА_1 мала умисел на залишення місця пригоди, до якої вона була причетна.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Із наведеного слідує, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850, 00 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 536, 80 гривень судового збору.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП,- закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Н. Б. Добош