ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/377/23Головуючий у 1-й інстанції Сидорак Г.Б.
Провадження № 33/817/290/23 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Драус О.О. на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 травня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Згідно постанови, 15 березня 2023 року о 16 год 15 хв в м. Скалат по вул. Тернопільській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та огляду в КНП «Підволочиська ЦРЛ» ПСР категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР. Дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Драус О.О. просить скасувати постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 травня 2023 року та закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що:

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції оформлене формально після складання протоколу про адміністративне правопорушення, водієві не вручено, не містить підпису особи відносно якої воно оформлене, та не підтверджено відеозаписом, що ставить під сумнів його оформлення у встановленому законом порядку;

той факт, що працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння вже після оформлення постанови, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні правил зупинки, ставить під сумнів наявність у водія виражених ознак алкогольного сп`яніння;

ОСОБА_1 не розумів порядку проходження огляду на стан сп`яніння та наслідків відмови від проходження такого огляду;

працівники поліції не ознайомили ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення, а також, в порушення ч.4 ст.256 КУпАП не роз`яснено його права та обов`язки;

суд першої інстанції не взяв до уваги те, що під час спілкування з водієм працівник поліції не висував водію вимогу про проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а здійснив це у формі ненав`язливої пропозиції, яка начебто не має обов`язкового характеру та залежить виключно від волі водія.

В судове засідання апеляційного суду 06 липня 2023 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду. Заяв та клопотань до апеляційного суду не подав.

Від його захисника Драус О.О. надійшла заява про розгляд справи без її участі та у відсутності ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримує.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №004013 від 15 березня 2023 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапорті інспектора СРПП ВП №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Флейтути Н.; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 березня 2023 року; диску відеозапису, наданим поліцейськими СРПП ВП №4 (смт. Збараж) в Тернопільській області.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції оформлене формально після складання протоколу про адміністративне правопорушення, водієві не вручено, не містить підпису особи відносно якої воно оформлене, та не підтверджено відеозаписом, що ставить під сумнів його оформлення у встановленому законом порядку є неналежними, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, тому в працівників поліції не було підстав оформляти направлення водія у відповідний медичний заклад.

За змістом положень частин третьої, четвертою ст.266 КУпАП підставою для направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проходження такого огляду, який згідно п.7 розділу 1, п.п.8,9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я за обов`язкової участі поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зібраними у цій справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на місці його зупинки відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відмовився проходити такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученим до справи відеозаписом, а тому вищевказані доводи апеляційної скарги є помилковими.

Суд апеляційної інстанції відхиляє твердження апеляційної скарги про те, що наявність у водія виражених ознак алкогольного сп`яніння є сумнівним, оскільки, відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявних у справі доказів видно, що працівник поліції неодноразово оголошував ОСОБА_1 виявлені в нього ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, що і стало підставовою для огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 так і у медичному закладі.

Твердження захисника про те, що працівниками поліції не роз`яснено в який спосіб ОСОБА_1 повинен був пройти відповідний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, не є підставою для скасування оскарженої постанови оскільки законом не передбачено вчинення таких дій працівниками поліції у разі відмови особи проходити огляд на стан сп`яніння.

Апеляційні доводи захисника про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається з наявного у справі відеозапису, після зупинки водія ОСОБА_1 поліцейський висловив підозру щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння та повідомив останньому ознаки такого стану, у зв`язку з чим запропонував водію пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, так і проїхати до медичного закладу для проходження огляду на що ОСОБА_1 категорично відмовився. При цьому поліцейським було роз`яснено водію ОСОБА_1 , що у разі його відмови від проходження огляду, стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, дані зафіксовані на вказаному відеозаписі повністю спростовують доводи апелянта та свідчать, що поліцейський діяв з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та відповідних підзаконних актів, якими визначено порядок направлення водіїв для огляду на стан сп`яніння і порядок проведення такого огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не ознайомили ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення і не роз`яснили його процесуальні права спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , де вказано, що останньому було роз`яснено його права і обов`язки, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Протокол підписаний особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зауважень щодо не ознайомлення його зі складеними матеріалами, а також не роз`яснення йому вказаних нормативних актів ОСОБА_1 у протоколі не вказав.

Щодо твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що під час спілкування з водієм працівник поліції не висував водію вимогу про проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а здійснив це у формі ненав`язливої пропозиції, яка начебто не має обов`язкового характеру та залежить виключно від волі водія, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія і про такий обов`язок безумовно має бути відомо особі, яка у встановленому порядку отримала посвідчення водія і керує транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Драус О.О. - залишити без задоволення, а постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 травня 2023 року, відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя