Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2500/23
П О С ТА Н О В А

14 липня 2023 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Гришковець А. Л. , розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого охоронником Овруцького професійного ліцею, за ст. 173, ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

24.05.2023 о 22 год. 34 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці біля будинку №46/1 по вул. Відродження в м. Овруч, висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Крім того, поліцейським СРПП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Андрейцевим В.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №129080 від 24.05.2023, згідно якого 24.05.2023 о 22 год. 35 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 ухилявся від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме догляду за дитиною.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково, зазначивши, що 24.05.2023 він дійсно виражався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 та співмешканки ОСОБА_4 .. Він розуміє, що вчинок його неправильний, але це було на емоціях, так як ОСОБА_5 не хотіла доглядати дитину.

Щодо ухилення від виконання обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то в цій частині свою вину він не визнав. При цьому вказав, що син на даний час проживає з ним, відвідує дитячий садок. Він належно його доглядає.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, окрім визнання вини в даній частині, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №501271 від 24.05.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а також відеозаписом, який зроблено за допомогою нагрудної бодікамери поліцейського.

Аналізуючи письмові докази, суд вважає, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вірно кваліфікуються за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він порушив громадський порядок і спокій громадян.

Призначаючи адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа порушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність порушника у відповідності до ст.34 КУпАП, є щире розкаяння.

Обставиною, що обтяжує відповідальність порушника у відповідності до ст. 35 КУпАП, є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином, оцінивши обставини вчинення правопорушень та особу порушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, однак на шлях виправлення не став та вчинив однорідне адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 173 КУпАП, у виді штрафу.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей .

Аналіз змісту ч. 1 ст. 184 КУпАП свідчить, що ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Зміст наведеної норми дозволяє констатувати, що в силу її вимог особа може бути притягнута до відповідальності за наявності в сукупності таких умов, коли вона: 1) є батьком або матір`ю дитини чи іншою особою, яка їх замінює (далі - батьки); 2) ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей; 3) ухиляється від виконання вказаних обов`язків саме відносно неповнолітніх дітей.

Аналіз приписів Закону України "Про освіту" та Закону України "Про охорону дитинства" дозволяє дійти висновку, що під невиконанням обов`язків по вихованню і навчанню дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх дітей. Ухилення батьків і осіб, що їх заміняють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності.

Окремо слід зазначити, що за змістом ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 N 3 під "непіклуванням про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя" слід вважати: незабезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; неспілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; невиявлення інтересу до її внутрішнього світу; нестворення умов для здобуття нею освіти. При цьому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вказано від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина, ухиляється ОСОБА_1 .

Крім того, в порушення положень ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено прізвища, адреси свідків; не надано будь-яких документів на підтвердження викладеного у протоколі (акт обстеження умов проживання сім`ї, копія свідоцтва про народження неповнолітньої дитини, пояснення свідків, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тощо).

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додано лише рапорт помічника чергового ВП №1 Коростенського РУЮ Шевчука С.В. від 25.05.2023, з якого вбачається, що 24.05.2023 о 21 год. 07 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 співмешканка вчинила домашнє насильство відносно їхньої дитини та на даний час вчиняє психологічне насильство відносно нього. Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 . В додатковій інформації кривдником зазначено ОСОБА_5 , а потерпілим - ОСОБА_3 .

В графі «чи притягався (лася) до адміністративної відповідальності» даного проколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №129080 від 24.05.2023 інспектором вказано «так», хоча посилання за якою статтею та коли притягувався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутнє. При цьому, суд відмічає, що в протоколах, що розглядаються, зазначено про вчинення дрібного хуліганства з адресою АДРЕСА_3 24.05.2023 о 22 год. 34 хв., а про ухилення від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 24.05.2023 о 22 год. 35 хв., що не відповідає фактичним обставинам, оскільки подія тривала в АДРЕСА_3 до 22 год. 44 хв., про що свідчить оглянутий в судовому засіданні відеозапис.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 8 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

За встановлених обставин, зважаючи, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а суду не було надано достатніх та незаперечних доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, судом не може бути зроблений беззаперечний висновок про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та відповідно про наявність правових підстав для закриття справи в даній частині.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 24.03.2020.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.24,33-35,173, 184, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 119 (сто дев`ятнадцять) гривень.

Реквізити для сплати штрафу: (отримувач: ГУК у Жит. обл./ТГ м.Овруч 21081100, код отримувача: 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (стандарт IBAN): UA0006767, код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.10ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя: А. Л. Гришковець