Справа № 587/1781/23
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2023 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А. розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , оператора АТ «Технологія», паспорт серії НОМЕР_1 виданий Тростянецьким РВ від 29.07.1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №910007 від 10.07.2023- 29.06.2023 близько 22 год 00 хв. ОСОБА_1 АДРЕСА_1 зателефонував дружині ОСОБА_2 та вчинив сварку в ході якої ображав нецензурною лайкою, погрожував, чим своїми діями завдав психологічного болю останній та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП України.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, заяв або клопотань від нього не надходило.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу(ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Частина 1статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (пункт 3 частини 1статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», далі - Закон).
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини 1 статті 1 Закону).
Проаналізувавши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які б доводили поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції частини 1статті 173-2 КУпАП, які б підпадали під ознаки дій психологічного характеру щодо гр. ОСОБА_2 за обставин, викладених у протоколах.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 інкримінується вчинення «домашнього насильства» (див. пункт 1). Стаття 173-2 КУпАП закріплює відповідальність за вчинення домашнього насильства. У пункті «b» статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (Стамбульська конвенція) визначено, що домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.
З метою імплементації названої вище Конвенції ухвалено Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 7 грудня від 2017 року № 2229-VIII, який визначає домашнє насильство, як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (стаття 1).
Таким чином не будь-який конфлікт між особами можна кваліфікувати, як домашнє насильство, яке має специфічні ознаки і законодавче визначення (див. пункти 8-9).
Посилання лише на те, що потерпіла і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності є чоловіком та жінкою, недостатньо для того, аби стверджувати про існування ситуації домашнього насильства у значенні, яке надається цьому терміну Стамбульською конвенцією та законом, що ухвалено з метою її імплементації (див. пункти 8-9).
У письмових поясненнях від 10.07.2023 ОСОБА_2 зазначив, що дійсно проживає в с. Токарі зі своєю родиною, але 29.06.2023 він знаходився у батьків в м. Тростянець, йому зателефонував син і розповів, що його мати ОСОБА_2 вчиняє з ним конфлікт забороняючи йому їсти морозиво в кімнаті погрожуючи розбити комп`ютер у разі якщо він не вийде з кімнати. В ході розмови з дружиною через гучний зв`язок пояснив дружині щоб вона не чіпала сина і виразився нецензурною лайкою (а.с.5).
Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів, котрі б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за №910007 від 10.07.2023 року.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, вважаю за необхідне закрити дану справу за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП
Керуючись ст. ст.173-2,247,278,280 КУпАП, суд
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.А. Степаненко