ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 Справа №607/6981/23

провадження № 3/607/3035/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ознакам правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №980805 від 07 квітня 2023 року, 31 березня 2023 року близько 14 год. 44 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» по вул. Миру, 7, м. Тернопіль, таємно, шляхом вільного доступу викрав з торгових полиць матеріальну цінність, а саме горілку Класик 40% «Медоф», ємкістю 0,5 л. із вмістом спирту 40 % в кількості 1 шт., вартістю 91 грн. 92 коп. без ПДВ, чим спричинив матеріальну шкоду магазину на загальну суму 91 грн. 92 коп. без ПДВ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №980806 від 07 квітня 2023 року, 02 квітня 2023 року близько 15 год. 25 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» по вул. Миру, 7, м. Тернопіль, таємно, шляхом вільного доступу викрав з торгових полиць матеріальну цінність, а саме горілку Класик 40% «Медоф», ємкістю 0,5 л. із вмістом спирту 40 % в кількості 1 шт., вартістю 91 грн. 92 коп. без ПДВ, чим спричинив матеріальну шкоду магазину на загальну суму 91 грн. 92 коп. без ПДВ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

В судове засідання 19 квітня 2023 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

У зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено на 17 травня 2023 року на 10 год. 15 хв.

19 квітня 2023 року постановою судді ухвалено здійснити привід ОСОБА_1 в судове засідання на 10 год. 15 хв. на 17 травня 2023 року. Організацію виконання постанови доручено начальнику Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області.

У судове засідання 17 травня 2023 року на 10 год. 15 хв. ОСОБА_1 не з`явився та працівниками поліції доставлений не був.

Як вбачається з рапорту інспектора СРПП ВП №5 смт. Підволочиськ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Високовський П. від 17 травня 2023 року, 17 травня 2023 року здійснювалось відвідування громадянина ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , у зв`язку з постановою суду від 19.04.2023 про застосування приводу до останнього. В ході відвідування дверей квартири ніхто не відчинив, при спілкуванні із сусідами стало відомо, що дану адресу ОСОБА_1 відвідує рідко, на телефонні дзвінки не відповідає. У зв`язку з наведеними здійснити привід ОСОБА_1 не представилось можливим.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 23 травня 2023 року вбачається, що 15 травня 2023 року він був повідомлений дільничним офіцером поліції про те, що 17 травня 2023 року на 10 год. 15 хв. йому потрібно з`явитися на судове засідання в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області для розгляду справи за ч. 1 ст. 51 КУпАП та зобов`язався з`явитися для розгляду справи. 17 травня 2023 по місцю свого проживання він був відсутній, оскільки перебував за межами м. Тернопіль. Про те, що має з`явитися 17 травня 2023 року в суд забув та не мав можливості повідомити про неприбуття.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено на 06 червня 2023 року на 14 год. 10 хв.

В судове засідання 06 червня 2023 року о 14 год. 10 хв. ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

06 червня 2023 року постановою судді ухвалено здійснити привід ОСОБА_1 в судове засідання на 09 год. 30 хв. на 03 липня 2023 року. Організацію виконання постанови доручено начальнику Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області.

У судове засідання 03 липня 2023 року на 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 не з`явився та працівниками поліції доставлений не був.

З рапорту ДОП СДОП ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Пасацької В. від 01 липня 2023 року, вбачається що в ході виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/6981/23 від 06 червня 2023 року, при неодноразовому відвідуванні гр. ОСОБА_1 за місцем проживання, дверей квартири ніхто не відчинив та на залишені повідомлення дільничного офіцера поліції відповіді не було. При спілкуванні із сусідами ОСОБА_1 , останні повідомили, що ОСОБА_1 , дійсно проживає за вказаною адресою, проте з`являється рідко. Де може перебувати останній їм не відомо. Тому встановити місце знаходження ОСОБА_1 не представилось за можливе.

Тому на підставі ст.268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з висновком рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши в сукупності докази, приходжу до наступних висновків:

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини 2 статті 51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, вчинене повторно протягом року.

Відтак, диспозиція даної статті передбачає обов`язкову ознаку вказаного адміністративного правопорушення, а саме вчинення протиправних дій особою повторно протягом року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд в постанові від 27 червня 2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП до матеріалів протоколу долучено: заяви ОСОБА_2 від 04.04.2023; довідку про вартість товару від 04 квітня 2023 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 07 квітня 2023 року; рапорт інспектора чч Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Голика Т.В. від 04 квітня 2023 року; рапорти ДОП СДОП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Стефановської І. від 07 квітня 2023 року; фотографії на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушень.

Разом з тим, судом встановлено, що до матеріалів справи не долучено доказів, які підтверджують факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Відтак, в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, зокрема вчинення вказаних у ч. 1 ст. 51 КУпАП дій повторно протягом року.

За таких обставинах, дослідивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах Кобець проти України, Берктай проти Туреччини та Леванте проти Латвії , неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву , що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, а тому суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП та вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно нього слід закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, 38, ч. 2 ст. 51, 245, 247, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

СуддяН. Р. Кунець