Справа № 472/447/23
Провадження №3/472/198/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

з участю секретаря

судового засідання - Горбаненка А.О.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

потерпілої - ОСОБА_2 ,

представника потерпілої - адвоката Губської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду №3 смт. Веселинове справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаїв, освіта середня, одруженого, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2023 року до Веселинівського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 167016 від 17.05.2023 року, 14.05.2023 року о 23.30 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство відносно співмешканки свого брата ОСОБА_2 , а саме, ображав її грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав повністю та суду показав, що він 14 травня 2023 року приблизно з 20.00 годині вечора відпочивав із сусідом ОСОБА_3 і зі своїм другом ОСОБА_4 у Цибульського вдома. Потім до них прийшов його брат - чоловік потерпілої ОСОБА_5 , також сів з ними посидіти. Потім пішов, і через півгодини знову повернувся в нетверезому вигляді. О 23.00 годині вони зібралися розходитись, а брат його вже ледве стояв на ногах. Він побачив, що його брат іде в сторону плавні і він розвернув його та сказав іти додому. Він відмовлявся іти додому. Тому він завів його сам додому. Коли вони прийшли додому, то двері були закриті. Постукали, потерпіла ОСОБА_2 відкрила двері. Він попросив її налити їм кави, а вона поставила на стіл півторалітрову бутилку пива. Він зробив їй зауваження за те, що вона двері закрила і не пускала брата додому. Вона почала його матюкати і кричати на нього. Він також їй у відповідь сказав декілька слів нецензурною лайкою. Потім вона поцарапала йому обличчя нігтями рук. Він взяв її за волосся і відштовхнув її. Після чого вона сказала, щоб син викликав поліцію. Зазначає, що потерпіла вже не перший раз виганяла його брата з дому. Він зробив їй зауваження без лайки, а вона не сприйняла зауваження і почала висловлюватись нецензурною лайкою до нього. Показання ОСОБА_1 , які він надав суду, повністю узгоджуються з письмовими поясненнями від 15.05.2023 року. Крім того, ОСОБА_1 зазначив суду, що 17 травня 2023 року він був на роботі в м. Умань. Протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складався, йому права не роз`яснювались, оскільки 16 травня 2023 року він поїхав на роботу, а повернувся додому 21 травня 2023 року.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_6 , вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, то такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 167016 від 17.05.2023 року зазначено, що 14.05.2023 року о 23.30 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство відносно співмешканки свого брата ОСОБА_2 , а саме, ображав її грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 15.05.2023 року (а.с. 2) начальнику Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області, в якій вона просить вжити заходів до ОСОБА_1 , який висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та застосовував фізичну силу відносно неї.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 15.05.2023 року (а.с. 3) 14.05.2023 року о 23.30 годині вона знаходилась у своєму домоволодінні, коли в цей час додому повернулись її чоловік ОСОБА_5 та його брат ОСОБА_1 , які попросили її зробити їм кави. Коли вона почала робити каву, то вони зайшли до кухні та почали випивати пиво. Після чого, ОСОБА_1 спровокував конфлікт, в ході якого він висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, вчинив бійку з нею.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що 14 травня 2023 року її чоловік ОСОБА_5 пішов до сусіда, там був також ОСОБА_1 . Вона почула, що вони випивають там у сусіда. Вона зателефонувала свекрусі і сказала, що закриває будинок і лягає з дитиною відпочивати. Потім прийшли ОСОБА_1 з чоловіком, сіли в кухні. Потім ОСОБА_1 покликав її і почав стукати по столі і казати їй, чого вона не пускає чоловіка додому. Він її матюкав, ображав, сказав, що вона тут ніхто. Вона його почала виганяти з дому. Він хапав її за руки, тягав за волосся. Вона захищалась, як могла. Коли викликав її син поліцію і ОСОБА_1 це почув, то він пішов звідти. Зранку 15.05.2023 року вона пішла до сімейного лікаря, яка направила її до хірурга та психіатра. Зазначила, що це її чоловік дістав пиво, а не вона. Після вказаної події вона погано спить, погано їсть, в неї постійна тривога, паніка. З 25.05.2023 року вона почала ходити до психолога.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона прийшла з роботи додому десь о 20.20 годині 14.05.2023 року. У дворі був її чоловік ОСОБА_6 , ОСОБА_1 і сусід ОСОБА_4 Чоловіки сиділи, відпочивали. Потім прийшов ОСОБА_5 . Вона була в будинку. Приблизно о 23.30 годині вони розійшлися. Коли зустрічала сина з роботи, то бачила, що біля будинку Мординських стояла поліція. Підтвердила, що дійсно ОСОБА_1 з 16.05.2023 року по 21.05.2023 року не було в смт. Веселинове, оскільки він був на роботі в м. Умань.

Свідок ОСОБА_5 в суді відмовився давати показання, оскільки ОСОБА_1 його брат, а ОСОБА_2 його цивільна дружина. За таких обставин, оскільки вказаний свідок відмовився давати показання суду, то суд не враховує як доказ його письмові пояснення від 14.05.2023 року, які він надавав працівникам поліції.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з диспозицією статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події адміністративного правопорушення, зазначеного у частині 1 статті 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з пунктом 14 статті 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (пункт 17 статті 1 цього Закону).

Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, є діяння (будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, в тому числі погрози та образи), його шкідливі наслідки (шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка була або могла бути завдана потерпілому) та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Отже, для правильної кваліфікації дій особи за статтею 173-2 КУпАП у виді психологічного насильства необхідною умовою є встановлення не лише застосування кривдником образливих, зокрема, нецензурних слів до потерпілої особи, а установлення факту, що такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 167016 від 17.05.2023 року, 14.05.2023 року о 23.30 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство відносно співмешканки свого брата ОСОБА_2 , а саме, ображав її грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, сварка, із застосуванням нецензурної лайки, яка склалася між ОСОБА_1 та цивільною дружиною його брата ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психологічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Потерпілою ОСОБА_2 суду були надані виписки з медичної карти амбулаторного хворого від від 23.05.2023 року і від 24.05.2023 року та протоколи індивідуальної консультації від 25.05.2023 року, які дійсно підтверджують, що їй була спричинена шкода психологічному здоров`ю, однак дані медичні документи свідчить лише про наявність цієї шкоди, однак не доводять причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та завданою шкодою психологічному здоров`ю потерпілої.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 14 травня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, та пояснень потерпілої, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Тобто єдиною підставою для складення протоколу відносно ОСОБА_1 була заява ОСОБА_2 , в якій вона звинувачувала брата свого цивільного чоловіка у вчиненні домашнього насильства під час побутового конфлікту, та її пояснення.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що під час сварки ОСОБА_1 діяв з умислом спричинити ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ЗУ Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 3 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не входять до кола осіб, визначених ч. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Будь - яких доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є членами однієї сім`ї в розумінні ч. 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в матеріалах справи відсутні.

Крім того, варто зазначити, що ОСОБА_1 в суді заперечив, що відмовлявся від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, і зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складався, йому права не роз`яснювались, оскільки 16 травня 2023 року він поїхав на роботу, а повернувся додому 21 травня 2023 року, на підтвердження чого останній надав товаро-транспортні накладні. Вказані обставини були також підтверджені свідком ОСОБА_6 в суді.

Натомість, матеріали справи, окрім відмітки працівника поліції в протоколі про те, що ОСОБА_1 відмовився підписати протокол та відмовився від отримання копії протоколу, будь-яких інших доказів не містять.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, то суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Окремо суд зазначає, що не вбачає підстав для скерування окремої ухвали суду про притягнення особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення до відповідальності, оскільки судом не встановлено беззаперечного факту, що вказана особа внесла в протокол недостовірні дані щодо відмови ОСОБА_1 від отримання протоколу та від підписання протоколу, а судом лише зроблено висновок, що поза розумним сумнівом не доведено, що ОСОБА_1 відмовився від отримання та підписання протоколу, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 251, 280, 283 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко