ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/3692/21 Головуючий в 1 інст. Філіпова І.М.
Провадження №33/807/478/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Орєхової Н.В. в режимі відеоконференції з Краснограським районним судом Харківської області, розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. без конфіскації транспортного засобу, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 01.11.2021 року о 15 год. 56 хв. в Запорізькій області, смт. Сонячне, вул. Академічна, буд. 1, ОСОБА_1 на транспортному засобі «Mercedes benz sprinter 316 cdi», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив господарську діяльність, а саме: здійснив перевезення пасажирів без документів, зазначених в ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постанова суду є незаконною, оскільки винесена за відсутністю належних та допустимих доказів щодо доведеності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Звертає увагу суду, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП необхідним, серед іншого, є встановлення того факту, що діяльність, за здійснення якої таке притягнення і відбувається, відповідає ознакам господарської діяльності.

Зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 164 КУпАП він не є суб`єктом господарювання, оскільки не є засновником чи посадовою особою будь-якої юридичної особи, не зареєстрований як підприємець.

Вказує, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, його дії не кваліфіковані як провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а кваліфіковані виключно як надання послуги з перевезення пасажирів, тобто в провину ставиться здійснення перевезень без отримання ліцензії, можливості отримати яку він не міг, оскільки не є суб`єктом господарювання.

Просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2022 року, провадження закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_1 та його адвоката Орєхову Н.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність його провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії АА №099536, в якому зазначено, що 01.11.2021 року о 15 год. 56 хв. в Запорізькій області, смт. Сонячне, вул. Академічна, буд. 1, ОСОБА_1 на транспортному засобі «Mercedes benz sprinter 316 cdi», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив господарську діяльність, а саме: здійснив перевезення пасажирів без документів, зазначених в ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», чим порушив ст. 50 ЦК України, ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», ст.ст. 42, 58, 128 ГК України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП (а.с.3).

Згідно постанови суду, 01.11.2021 року о 15 год. 56 хв. в Запорізькій області, смт. Сонячне, вул. Академічна, буд. 1, ОСОБА_1 на транспортному засобі «Mercedes benz sprinter 316 cdi», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив господарську діяльність, а саме: здійснив перевезення пасажирів без документів, зазначених в ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Перевіривши оскаржувану постанову, апеляційним судом встановлено, що в змістовній частині рішення суд продублював обставини, викладені у протоколі, а викладаючи власні висновки в мотивувальній частині постанови, розширив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, додавши до них відсутність у ОСОБА_1 державної реєстрації, вийшовши таким чином за межі пред`явленого особі адміністративного звинувачення.

Крім того, слід зауважити, що матеріали справи містять один протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП, тоді як місцевий суд, аналізуючи докази та виклавши власні висновки, посилається на декілька протоколів про адміністративне правопорушення, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, адміністративне переслідування фактично порівнюється з кримінальним, відзначається універсалізація понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), що передбачає необхідність доведення адміністративного обвинувачення державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Надані на дослідження суду докази мають отримати оцінку на предмет їх належності, допустимості та достовірності, а у своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку щодо інкримінованих обставин.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, диспозиція вказаної норми передбачає декілька кваліфікованих складів, а також є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативних актів, а саме: до Господарського та Цивільного кодексів України та законів щодо ліцензування видів господарської діяльності, інших актів законодавства.

Згідно зі ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського Кодексу України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Ліцензія - це документ державного зразка, який засвідчує право ліцензіата на проведення зазначеного в ліцензії виду господарської діяльності протягом певного терміну за умови дотримання ліцензійних умов (ст. 1 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»).

Як вбачається з аналізу вищезазначених норм, суб`єктом адміністративного правопорушення провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», є фізична особа, яка зареєстрована, відповідно до закону, як підприємець.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів.

Як зазначено вище, до суду першої інстанції було надано протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , рапорт поліцейського та відеозапис події.

Перевіривши надані суду матеріали, останні не містять доказів, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець , що має значення у контексті інкримінованих ОСОБА_1 у протоколі обставин, які полягають саме у проведенні останнім господарської діяльності щодо здійснення перевезень пасажирів без передбачених законом документів.

Суд першої інстанції на вказані обставини увагу не звернув, та дійшов до передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 , чим допустив неповноту судового розгляду.

Так, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували статус ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання та перевезення ним пасажирів на комерційній основі без відповідних дозвільних документів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що він не є суб`єктом господарювання, провадженням господарської діяльності не займається, оскільки не являється засновником чи посадовою особою юридичної особи та не зареєстрований як фізична особа підприємець.

Досліджений судом диск з відеозаписом події, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення також не вказує на здійснення ОСОБА_1 саме господарської діяльності, як систематичного виду діяльності, без дозвільних документів (ліцензії), водій вказував лише на факт перевезення дітей на змагання.

Одночасно, суд встановив здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації, що є окремою кваліфікуючою ознакою за ч.1 ст. 164 КУпАП, яка натомість не інкримінувалася ОСОБА_1 .

Відтак, суд дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, апеляційний суд зауважує на ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачитись на користь особи.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що обставини викладені в протоколі не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2022 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. ТютюникДата документу Справа № 317/3692/21