Справа № 383/1024/23
Номер провадження 3/383/600/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Адаменко І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бобринець Кіровоградської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 324619 від 16.06.2023 року вказано, що 16.06.2023 року близько 21 год. 40 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї економічного та фізичного характеру, відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме зачинився та не пускав останню до будинку, обмежував у доступі до харчів, сварився, штовхав та замахувався з метою нанести удар, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав та вказав, що ОСОБА_2 не являється його співмешканкою, та саме вона в день події вчинила сварку з ним, тому просить закрити провадження у справі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, зваживши всі доводи вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі ч.1 п.1) ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП виходячи із наступного.

Згідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставин справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до зазначеної правової норми прямої дії судом проведена повна та всебічна оцінка зібраних доказів.

Відповідно до змісту ч.2 ст.251 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до змісту ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 324619 від 16.06.2023 року зазначено, що 16.06.2023 року близько 21 год. 40 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї економічного та фізичного характеру, відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме зачинився та не пускав останню до будинку, обмежував у доступі до харчів, сварився, штовхав та замахувався з метою нанести удар, але матеріали справи не містять доказів того що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 становлять сім`ю, при цьому сам ОСОБА_1 заперечив цей факт в судовому засіданні, а з пояснень осіб, наданих до протоколу, ці обставини також не підтверджуються, тобто відсутні докази вчинення саме домашнього насильства, при цьому в протоколі взагалі відсутні пояснення самого ОСОБА_1 в порушення ст.256 КУпАП, тобто вказаний протокол не відповідає вимогам закону та не фіксує в повній мірі складу та обставин події, викладених в ньому.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, зібрані у порядку ст.251 КУпАП, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у справі відсутні.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню і у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи.

За викладених обставин, суд вважає вину ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, подію та склад правопорушення не доведеними, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1) ч.1 ст.247, та відповідно п.3) ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 - 285, 287 - 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №383/1024/23 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1) ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя І. М. Адаменко