Провадження №: 3/752/7024/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 листопада 2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши об`єднані матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру стосовно невістки ОСОБА_2 , за наступних обставин.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 267917, складеного 05.08.2023 інспектором СПДН ВП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції Балухатим І., 05.08.2023 о 15 год 30 хв ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з невісткою ОСОБА_2 у присутності малолітніх дітей, в ході якої словесно ображав її, принижував, виганяв з будинку.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованих йому дій не визнав. Пояснив суду, що у зазначені у протоколі день, час та місці, він повернувся додому з роботи, вживав алкоголь. До нього стала чіплятися невістка, ображала, кидалася у бійку, він зробив їй зауваження, між тим невістка продовжувала провокувати сварку. Він не стримався та у відповідь на дії невістки висловився щодо неї ненормативною лайкою. Вважає, що сварку спровокувала невістка. Заперечує факт завдання насильницьких дій по відношенню до невістки, внаслідок яких могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

З письмових пояснень ОСОБА_2 встановлено, що вона проживає разом з тестем ОСОБА_1 05.08.2023, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у присутності малолітніх дітей, ображав її нецензурною лайкою, принижував, виганяв з будинку. Такі сварки відбуваються систематично.

З даних рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 05.08.2023 встановлено, що 05.08.2023 о 18 год 36 хв на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , про те, що невістка ОСОБА_3 буянить, кричить, кидається у бійку.

Факту звернення ОСОБА_2 з приводу завдання ОСОБА_1 шкоди її психічному та фізичному здоров`ю на лінію 102 не зафіксовано, принаймні, доказів на підтвердження вказаних обставин у розпорядження суду не надано.

Під час розгляду справи категорично заперечував факт вчинення насильницьких дій по відношенню до невістки ОСОБА_2 .

За наслідками дослідження наявних у справі документів - протоколу, рапорту, письмових пояснень ОСОБА_2 , а також пояснень ОСОБА_1 , судом не встановлено факту завдання неправомірних дій, яки б свідчили про психологічне чи фізичне насильство по відношенню до ОСОБА_2 , внаслідок яких була б завдана шкода психологічному і фізичному здоров`ю останньої. У судовому засідання з показань ОСОБА_1 також було встановлено, що саме поведінка ОСОБА_2 спровокувала сварку.

Таким чином, за наслідками розгляду справи не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного і фізичного характеру відносно невістки ОСОБА_2 .

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а також враховуючи такі засади провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності винуватості, суд приходить до висновку про відсутність як самої події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 за ознаками вчинення домашнього насильства, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження за відсутності подій і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, ч.1 ст. 173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 173-2, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.