П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.06.2023 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником навчально-тренувального комплексу кафедри фізичного виховання, спеціальної фізичної підготовки і спорту Національної академії сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного, молодшого лейтенанта, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за п.5 ч.1 ст. 212-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

15.05.2023 року в ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, 1 сектором 2 відділом 1 ГВ 6 управління ДВКР СБ України виявлено триваюче порушення чинного законодавства про державну таємницю.

Так, молодший лейтенант ОСОБА_1 у березня 2023 року був призначений на посаду - начальника навчально-тренувального комплексу кафедри фізичного виховання, спеціальної фізичної підготовки і спорту Національної академії сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного, якавідповідності до «Номенклатури посад працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці», дана посада передбачає та потребує наявності допуску до державної таємниці, відповідно до вимог «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою КМ України №939-2013 (далі - Порядок), відповідно до ст. 49 - «Громадянин, якого призначено на посаду, включену до зазначеної номенклатури, у місячний строк з дати видання наказу про його призначення подає РСО підприємства, установи, організації документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку» та про, що ОСОБА_1 працівники відділення секретного документального забезпечення НАСВ, у відповідності до п. 43 Порядку систематично нагадувалось та вимагалось від нього перелік документів для оформлення відповідного допуску до державної таємниці, проте останній дану вимогу не виконував через особисту неорганізованість.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 знаючи положення ст. 22 Закону України «Про державну таємницю» та п. 46, 49 Порядку, порушив зазначені вимоги законодавства, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 5 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме, порушив встановлений законодавством порядок надання допуску та доступу до державної таємниці.

Правопорушник ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився. Однак, до матеріалів справи додав письмове заяву про слухання справи без його участі, в якій вказав свою вину визнає, зі змісту протоколу згідний та просить суворо його не карати.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення, а також враховуючи подання письмового клопотання про розгляд справи за відсутності правопорушника, тому суд вважає, що справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід розглядати за відсутності вказаної особи та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріалами справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч п.5 ч.1 ст. 212-2 КУпАП. Вина його доведена зібраними по справі матеріалами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, а тому вважаю, що стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема її виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу на рівні мінімальної межі, визначеної санкцією п.5 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 536,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 23, 33, 40-1, 268, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.5 ч.1 ст. 212-2 КУпАПта призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536,80 гривень.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Мартинишин М.О.