Справа № 297/2325/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
04.07.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 16 серпня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зі слів раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Згідно з постановою, 14 серпня 2022 року, о 07 год 30 хв, у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Лужанка» (територія Берегівської ОТГ) на вхід в Україну прибув громадянин України ОСОБА_1 , який пред`явив паспорт громадянина України для виїзду за кордон і під час внесення інформації до міжвідомчої бази даних відбулося спрацювання бази даних «Ризик Перетин». У ході проведення перевірочних заходів було встановлено, що в базі даних «Ризик» відсутні дані щодо перетину державного кордону на виїзд з України ОСОБА_1 . Шляхом опитування особи було встановлено, що 17.03.2022 року о 04: 00 годин ОСОБА_1 здійснив незаконний перетин державного кордону з України до Польщі поза пунктом пропуску на території Львівської області. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги статті 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме здійснив незаконний перетин державного кордону України з Польщею поза пунктом пропуску через державний кордон України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на необґрунтованість оскаржуваної постанови, просить її змінити. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, у скоєному щиро розкаявся, обіцяв більше не вчиняти адміністративних правопорушень, на утриманні має четверо дітей. Крім того, зазначає, що адміністративне правопорушення вчинене апелянтом у стані крайньої необхідності (розлука із сім`єю). Однак, вказані обставини місцевий суд не взяв до уваги, призначивши йому найсуворіше стягнення у межах санкції статті 204-1 КУпАП. Окрім того, ОСОБА_1 вказує на порушення місцевим судом його процесуальних прав, що стосується незабезпечення апелянту перекладача, оскільки українською мовою він не володіє, позаяк є етнічним угорцем. Апелянт просить оскаржувану постанову змінити, ухвалити нову, якою призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 , неявка якого, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що ОСОБА_1 повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS- повідомлення від 07.04.2023 (а. с. 17), однак про причини своєї неявки ОСОБА_1 суд не повідомляв, клопотань про відкладення судового засідання на інший день не надсилав.
Обставини, за яких ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, у постанові судді зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1. ст. 204-1 КУпАП відповідає наявним у справі про адміністративне правопорушення та дослідженим суддею місцевого суду доказам, апелянтом не оспорюється, тому висновки судді викладені в постанові відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряються, визнаються належним чином вмотивованими й такими, що ґрунтуються на вимогах закону та наявних у матеріалах справи доказах.
Разом із тим, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином не вмотивував свої висновки щодо накладеного на ОСОБА_1 найбільш суворого за видом адміністративного стягнення.
При цьому, зі змісту постанови не вбачається які саме обставини та дані про особу правопорушника враховано судом першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, як і не вбачається те, що під час розгляду справи взагалі досліджувались які-небудь дані про особу правопорушника чи з`ясовувались обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст. 34 цього ж Кодексу обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються :1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
Згідно зі ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються: 1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; 2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; 3) втягнення неповнолітнього в правопорушення; 4) вчинення правопорушення групою осіб; 5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; 6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.
Відповідно до ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, може бути накладено адміністративне стягнення у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.
Зі змісту апеляційної скарги, а також з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 повністю визнає вину в скоєнні передбаченого ч. 1. ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення.
З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 раніше притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, у тому числі і за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 34 КУпАП, апеляційний суд визнає те, що ОСОБА_1 повністю визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, про що свідчить зміст оскаржуваної постанови та апеляційна скарга, подана ним, відсутність даних про те, що він негативно характеризується за місцем проживання, і те, що протягом року за вчинення цього адміністративного правопорушення він не притягувався до адміністративної відповідальності.
Обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено.
На підставі наведеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що накладене на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 7 діб є занадто суворим та суперечить загальним засадам призначення стягнень, а оскаржувана постанова в частині накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення такою, що не відповідає вимогам ст. ст. 33-35 КУпАП, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про те, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є занадто суворим знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню.
Тому, із урахуванням вимог ч. ч. 8-9 КУпАП, постанова судді в частині накладення адміністративного стягнення підлягає до зміни шляхом пом`якшення ОСОБА_1 накладеного на нього адміністративного стягнення до штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1. ст. 204-1 КУпАП, яке відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, даним про особу правопорушника, ступеню його вини, майновому стану, обставинам, що пом`якшують відповідальність, і буде справедливим.
З огляду на те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, не призначалось, тому апеляційний суд також таке не призначає, оскільки призначення додаткового стягнення призведене до погіршення становища особи.
У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги про зміну постанови судді місцевого суду підлягають задоволенню, оскільки ґрунтується на вимогах закону.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області 16 серпня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП - змінити: пом`якшити призначене ОСОБА_1 стягнення, визначивши таке у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
У решті постанову залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН