ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2023 Справа №607/13412/23

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої,

за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №200557 від 12.07.2023 року, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що вона 12.07.2023 року о 21 год. 10 хв., перебуваючи в п`яному вигляді за адресою м. Тернопіль вул. Л. Українки, 33 , ухилялася від передбачених ст.ст.8,12 Закону України "Про охорону дитинства" та ст.150 Сімейного кодексу України, батьківських обов`язків щодо належного виховання та догляду неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого дитина перебувала без нагляду, а також була свідком аморальної поведінки з боку матері, чим, на переконання особи, яка склала вказаний протокол про адміністративне правопорушення, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні поставленого їй у провину згідно з протоколом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, не визнала та ствердила, що 12.07.2023 року о 21 год. 10 хв. вона не ухилялась від передбачених законодавством обов`язків щодо належного виховання та догляду її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , так як остання в на той момент перебувала під наглядом її батька, у зв`язку з чим просила не притягувати її до адміністративної відповідальності.

Допитана в судовому засіданні особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 - інспектор взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Маличок Р.З. не підтвердив того факту, що неповнолітня донька ОСОБА_1 - ОСОБА_2 12.07.2023 року о 21 год. 10 хв. перебувала без нагляду дорослих, а саме - її батька.

Допитана в судовому засіданні інспектор взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Хорляк Т. також не підтвердила факту перебування неповнолітньої доньки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 12.07.2023 року о 21 год. 10 хв. без нагляду її батька.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та пояснення працівників поліції, а також безпосередньо дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між посяганням на громадський порядок або безпеку та настанням або можливим настанням наслідків, у даному випадку, у вигляді шкоди правам та інтересам малолітнього щодо забезпечення необхідних умов життя.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею настає в разі ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція частини першої ст.184 КУпАП є бланкетною нормою, тобто відсилає до положень законодавства, якими визначені обов`язки батьків щодо виховання дітей.

Так, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», та ст.150 Сімейного кодексу України.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до положень ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

За наведеного, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не може вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи суд враховує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу та не може бути перекладено на суд.

Як видно, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №200557 від 12.07.2023 року; магнітний носій інформації - DVD-R диск із наявним на ньому відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції №472560; копію постанови серії ЕГА №1111264 по справі про адміністративне правопорушення від 12.07.2023 року; витяг з ІПНП України від 18.07.2023 року; рапорт інспектора взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Хорляк Т. від 12.07.2023 року.

Втім, на переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки в них відсутні докази, які б свідчили про безумовне ухилення ОСОБА_1 від виконання, передбачених законодавством обов`язків відносно своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП.

Так, відповідно до витягу з ІПНП України від 18.07.2023 року, 12.07.2023 отримано заяву та зареєстровано ЄО за №19992 від 12.07.2023 року як: інші адміністративні правопорушення. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне: 12.07.2023 о 20:48 надійшло повідомлення " ОСОБА_3 ", тел.: НОМЕР_1 , служби 102 про те, що 12.07.2023 о 20:47 за адресою: район м. Тернопіль, вул. Лесі Українки буд. 33, в дворі знаходяться дві сім`ї з маленькими дітьми у нетверезому стані, які розпивають спиртні напої. Прибувши за вказаною адресою було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка розпивала спиртні напої на дитячому майданчику, а також ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння в громадському місці, на вихованні якої є малолітня дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рапорту інспектора взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Хорляк Т. від 12.07.2023 року, що під час несення служби у складі патруля "Юпітер 203" спільно із ОСОБА_6 вони заступили на патрулювання з 20 год. 00 хв. 12.07.2023 року до 08 год. 00 хв. 13.07.2023 року. Близько 20 год. 49 хв. на службовий планшет надійшло повідомлення "Неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною". Заявниця в телефонному режимі повідомила, що двоє жінок розпивають спиртні напої на дитячому майданчику в м. Тернополі по вул. Л.Українки, 33, а діти знаходяться без нагляду. Прибувши за вказано адресою було виявлено двох громадянок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка розпивала спиртні напої та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була з явними ознаками алкогольного сп`яніння та її малолітня донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , була без нагляду.

Надаючи оцінку вказаним у попередніх абзацах витягу з ІПНП України та рапорту інспектора взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Хорляк Т., слід зазначити те, що зазначені документи не підтверджують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, оскільки рапорт не є належним доказом у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як відноситься виключно до внутрішніх службових документів органів Національної поліції України.

Долучений працівниками поліції до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівників поліції також не містить жодних відомостей про ухилення ОСОБА_1 , від виконання передбачених законодавством обов`язків відносно своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , зокрема, про те, що малолітня дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 12.07.2023 року о 21 год. 10 хв. перебувала без нагляду батьків.

Таким чином, в ході судового розгляду не здобуто доказів об`єктивного характеру, які б підтверджували факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини.

Не містять матеріали справи і жодних характеризуючи даних на ОСОБА_1 , не надано відомостей про негативний моральний облік її як матері дитини, що могло б свідчити про нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

При цьому дослідженими судом матеріалами справи та показаннями допитаних безпосередньо у судовому засіданні працівників поліції жодним чином не спростовано наданих особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснень про те, що її малолітня донька ОСОБА_5 12.07.2023 року о 21 год. 10 хв. перебувала під наглядом її батька.

За наведеного, сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза розумним сумнівом доводили факт ухилення ОСОБА_1 від виконання, передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо належного виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 .

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Відтак, оцінюючи зібрані по справі докази у їх повній сукупності, доходжу висновку про відсутність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин, вважаю, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 184, 247, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП закрити у зв`язку з наявністю обставин, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається Тернопільським апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяО. О. Дуда