Справа № 729/1348/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., за участю секретарки Величко К.Р., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Фурсія С.О., розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адмінматеріал, який надійшов від Відділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , механізатора в ТОВ «Наташа Агро», раніше до адмінвідповідальності не притягувався, рнокпп НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 22.07.2023 о 17 год. 22 хв. в с.Нова Басань Ніжинського району Чернігівської області по вул.Полонського, 154 керував автомобілем ЗАЗ - 968, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей; від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 22.07.2023 о 17 год. 22 хв. в с.Нова Басань Ніжинського району Чернігівської області по вул. Полонського, 154 він не керував автомобілем ЗАЗ - 968, оскільки транспортний засіб був зламаний та без мотора. Він перебував за кермом автомобіля, який буксирували. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, але не заперечував, що вживав в цей день спиртні напої. Зі складеним протоколом про адмінправопорушення його ознайомили, примусу з боку працівників поліції не було.

Захисник особи, яка притягується до адмінвідповідальності зазначив, що у транспортного засобу, який буксирували був відсутній мотор та коробка передач, а тому він не є транспортним засобом, а ОСОБА_1 не є його водієм. З урахуванням зазначеного просив закрити провадження у справі про адмінправопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що під час чергування 22.07.2023 близько 17 год. 20 хв. було виявлено автомобіль ЗАЗ - 968, який буксирували за допомогою гнучкого зчеплення і в якого не була увімкнена аварійна сигналізація. У відповідності до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» вказаний транспортний засіб було зупинено. За кермом перебував ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі. При цьому водій пояснював, що вживав пиво. Від огляду на стан сп`яніння водій відмовився, тому був складений протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Вони автомобіль не оглядали, а тому, чи був транспортний засіб без мотора та коробки передач, пояснити не можуть.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, суд приходить до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до пункту 3, 7 розділу І даної Інструкції,ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність як за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Всупереч тому, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, його вина у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом серії ААД № 188121 від 22.07.2023, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій, є одним із джерел доказів; направленням в якому зазначено, що водій маючи ознаки алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Також вина ОСОБА_1 підтверджується рапортом інспектора СРПП ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області О.Лисенка від 22.07.2023, в якому зазначено, що у зв`язку з порушенням ПДР (при повороті праворуч не було увімкнено покажчик повороту) було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» водієві були роз`яснені причини зупинки, зачитані права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Під час спілкування з водієм в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та в КНП «Бобровицька опорна лікарня» водій відмовився. У зв`язку з порушенням п. 2.5 ПДР відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, копію якого він отримав особисто. Також ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом шляхом передачі автомобіля тверезому водієві, що також підтверджується розпискою ОСОБА_4 .

Як вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейського, переглянутого в судовому засіданні ОСОБА_1 керував буксируваним автомобілем ЗАЗ - 968, д.н.з. НОМЕР_2 . Останній мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та пояснював працівникам поліції, що він випив пива. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, мотивуючи свою відмову тим,що він транспортним засобом не керував, оскільки його буксирували.

Відеозапис узгоджується як з письмовими документами адміністративного матеріалу, так і з поясненнями допитаних свідків. Таким чином, підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису та покази свідків у суду відсутні.

Посилання захисника Фурсія С.О. та особи, яка притягується до адмінвідповідальності на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки його буксирували не заслуговують на увагу, виходячи з такого.

Визначення терміну "керуванняя транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів,

що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно розділу 23 ПДР, буксирування повинно виконуватися механічним транспортним засобом без причепа і з технічно справними зчіпними пристроями як у буксированого транспортного засобу, так і у транспортного засобу, що буксирує. Буксирування транспортних засобів здійснюється із застосуванням жорсткого або гнучкого зчеплення . У разі буксирування механічного транспортного засобу на гнучкому зчепленні в буксированому транспортному засобі повинні діяти і бути справними робоча гальмова система і рульове керування, а на жорсткому зчепленні - рульове керування. Буксирування механічного транспортного засобу на жорсткому або гнучкому зчепленні повинно здійснюватися лише за умови, що за кермом буксированого транспортного засобу перебуває водій (крім випадків, коли конструкція жорсткого зчеплення забезпечує буксированому транспортному засобу повторення траєкторії руху транспортного засобу, що буксирує, незалежно від величини поворотів).

Як було встановлено в судовому засіданні, буксирування керованого ОСОБА_1 транспортного засобу здійснювалося на гнучкому зчеплення, що в свою чергу зобов`язувало водія використовувати гальмову систему та рульове керування.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, шо ОСОБА_1 керував буксируваним транспортним засобом та вчиняв дії щодо зрушення транспортного засобу з місця і переміщення транспортного засобу в просторі, тобто виконував функції водія.

У п. 1.10 ПДР України зазначається, що транспортний засіб ? це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб ? це транспортний засіб, що рухається за допомогою двигуна.

Отже, автомобіль ЗАЗ - 968 д.н.з. НОМЕР_2 незважаючи на тимчасову технічну несправність є транспортним засобом, у розумінні п.1.10 ПДР, а тому доводи захисника Фурсія С.О. про те що вищевказаний автомобіль не є транспортним засобом, не заслуговують на увагу.

Діяння за ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху та має посилену юридичну відповідальність в суспільстві.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Тому, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, керуючись критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 в рушенні вимог п.2.5ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а також про необхідність застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір на користь держави в сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 33, ч.1 ст. 130, 283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Л.М.Демченко