Справа № 355/116/23
Провадження № 3/355/159/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року суддя Баришівського районного суду Київської області Троценко Т.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з з Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Київської області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 20.01.2023 о 20 год. 35 хв. на 77 км а/д Київ-Харків (М-03), водій ОСОБА_1 , керував автомобілем BMW реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння зі згоди водія, в установленому законом порядку, пройдено у лікаря нарколога в КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», проба позитивна. Порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, вказав, що він не вживає ніяких наркотичних засобів.

Лікарь-нарколог КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» - ОСОБА_2 вказала, що є лікарем-наркологом у вказаній медичній установі, останні два роки проводить тематичні заняття з лікарями щодо процедури та порядку проведення огляду доставлених осіб на стан сп`яніння.

Після ознайомлення з медичною документацією щодо обстеження ОСОБА_3 на стан сп`яніння, пояснила суду, що зазначені в акті дані огляду на стан сп`яніння не свідчать про стан наркотичного сп`яніння в результаті вживання наркотичного засобу амфетамін. Також зазначила, що клінічні ознаки наркотичного сп`яніння від вживання амфетаміну категорично протилежні зазначеним у акті огляду на стан сп`яніння. Вказала, що за інструкцією, у разі встановлення за результатами експрес-тесту на наркотичне сп`яніння, у обстежуваної особи відбираються зразки біологічного середовища (кров) та направляються на лабораторне дослідження. У зв`язку з відсутністю відповідного обладнання, останнім часом такі дослідження не проводяться. Вважає, що дані, зазначені у медичній документації за результатами огляду ОСОБА_1 20 січня 2023 року не підтверджують стану наркотичного сп`яніння.

Лікарь КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Адвокат Козацький А.О. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття адміністративної справи. Підставою для закриття вважає численні порушення норми чинного законодавства при складанні протоколу та проведенні огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Козацького А.О. та пояснення лікаря-нарколога КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» - ОСОБА_2 , дослідивши клопотання відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до них матеріалах, лазерний диск із записом з боді камери поліцейського, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що «20 січня 2022 року 20 год. 35 хв. автодорога М-03, 77 км., водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВМВ н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку пройдено у лікаря нарколога. Проба позитивна, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 cт. 130 КУпАП».

З вказаного протоколу вбачається, що свідки даної події відсутні, а з доказів які додаються до протоколу це направлення, висновок лікаря №43, рапорт, відеозапис НБК № 475505.

Пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення - вказано лише підпис.

Даний протокол не відповідає вимогам закону, оскільки невірно вказано дата складання та дата вчинення правопорушення. У протоколі зазначено рік 2022, а з інших процесуальних документів вбачається що подія мала місце в 2023 році. Крім цього, у протоколі не деталізовано інкриміноване правопорушення у відповідності до вимог Правил дорожнього руху. В протоколі вказано порушення вимог п. 2.9 ПДР, а даний пункт ПДР має шість підпунктів.

У правовій системі України практика Європейського суду з прав людини є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповіднодо ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, відповідно до ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 p., заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 p., заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 43, від 20.01.2023, який знаходиться в матеріалах справи вбачається, що він складений 20 січня 2023 року. Особою, яка оглядалася лікарем, був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його особа встановлена на підставі посвідчення водія, який був направлений поліцейським взводу 2 роти 4 БПП у Київській області капралом поліції Гузовським B.C. о 21 год. 50 хв. 20.01.2023. Особа ОСОБА_5 встановлювалася на підставі службового посвідчення НОМЕР_3 . Точний час огляду 21 год. 50 хв. 20.01.2023. Оглянутий лікарем наркологом ОСОБА_4 в КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування». За результатами огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння. Також є підпис обслідуваної особи та лікаря.

Захисником під час судового розгляду надано суду результати досліджень, проведених медичною лабораторією «Діла» 22 січня 2023 року о 08 год. 23 хв., де відповідно не встановлено в організмі ОСОБА_1 будь-яких наркотичних засобів.

Також захисником надано суду витребувані ним з КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» матеріали стосовно медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з яких вбачається, що обстеження ОСОБА_1 проводилося експрес-тестом cito №10, лабораторні дослідження не проводилися, а зразки біологічного середовища збиралися у одну ємність та не зберігаються в КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування».

Разом з витребуваною інформацією, захиснику було надано Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №43, від 20,01.2023, в якому окрім вказаної у зазначеному вище висновку, деталізовано процедуру огляду на стан сп`яніння та зазначено клінічні ознаки обслідуваної особи на стан сп`яніння.

Серед таких ознак лікарем ОСОБА_4 зазначено наступне: поранень та побиття немає; поведінка напружена; в свідомості, орієнтований на місці, у часі та власній особистості; мова тиха, (шепотом); пульс 98 ударів за хвилину, артеріальний тиск 130/85, зіниці звужені, реакція на світло млява; рухова сфера не порушена; міміка млява; точні рухи без промахів.

Допитана в судовому засіданні лікар-нарколог ОСОБА_2 пояснила, що зазначені в акті дані огляду на стан сп`яніння не свідчать про стан наркотичного сп`яніння в результаті вживання наркотичного засобу-амфетамін. Також зазначила, що клінічні ознаки наркотичного сп`яніння від вживання амфетаміну, категоричні протилежні зазначеним у акті огляду на стан сп`яніння. За інструкцією, у разі встановлення за результатами експрес-тесту на наркотичне сп`яніння, у обстежуваної особи відбираються зразки біологічного середовища (кров) та направляються на лабораторне дослідження. У зв`язку з відсутністю відповідного обладнання, останнім часом такі дослідження не проводяться. Тому вона вважає, що дані, зазначені у медичній документації за результатами огляду ОСОБА_1 , не підтверджують стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про

адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне

з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з

законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення

причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень,

запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,

зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа)

встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та

винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для

вирішення справи. Ці дані, окрім іншого, встановлюються протоколом про

адміністративне правопорушення, у якому повноважною особою зазначаються

усі необхідні відомості для подальшого прийняття судом рішення у справі.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного

правопорушення, крім випадків, передбачених статтею 258 цього Кодексу, та повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений Інструкцією, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Відповідно до вимог п. 2 Розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

П. 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п. 12. Розділу II Інструкції визначають, що уразі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого, розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих

сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версіїподій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, 247, 268, 276, 277, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Баришівського районного суду Т. А. Троценко