Номер провадження: 33/813/2293/23
Головуючий у першій інстанції Циб І. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії, судової палати з розгляду цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 адвоката Дударенка С.В.,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Козак Алли Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2023 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №005011 від 13.09.2023, ОСОБА_1 28 серпня 2023 року о 14.50 год, за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, біля будинку №50, порушив громадський порядок, а саме: висловлювався нецензурною лайкою та образливо чіплявся до ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 гривень

Не погоджуючись із вищезазначеною постановою суду першої інстанції, адвокат Козак А.В. в інтересах ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2023 року є незаконною та необґрунтованою, тому просить її скасувати, та провадження по справі закрити, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, а також представника ОСОБА_2 адвоката Дударенка С.В., який заперечував в задоволенні апеляційної скарги, , апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, та не звернувши уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №005011 від 13.09.2023, рапортом працівника поліції, заявою ОСОБА_2 від 28.08.2023, поясненнями ОСОБА_1 від 13.09.2023, копією документу, що посвідчує особу ОСОБА_1 ..

Однак, апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що вищезазначені докази беззаперечно доводять винну ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з огляду на наступне.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Статтею 173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство - це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язаній манері. Для всіх випадків дрібного хуліганства характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

При розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №005011 від 13.09.2023, ОСОБА_1 28 серпня 2023 року о 14.50 год, за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, біля будинку №50, висловлювався нецензурною лайкою та образливо чіплявся до ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів також не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Згідно пояснень ОСОБА_2 , 28 серпня 2023 року, за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, коли вона заходила у відділення «Нової пошти» №111, побачила транспортний засіб, який неправильно паркувався, та зробила зауваження інспектору з паркування ОСОБА_1 з цього приводу, який після цього почав погрожувати їй штрафом та висловлюватися в її бік нецензурною лайкою. Під час цього інциденту знаходилась з чоловіком ОСОБА_3 .. Далі ОСОБА_1 почав кричати на неї, намагаючись спекулювати тим, що він військовий НОМЕР_1 ОМБР. Після виклику наряду поліції ОСОБА_1 почав тікати, з метою уникнути зустрічі з працівниками поліції.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , які він підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду, 28 серпня 2023 року під час виконання своїх посадових обов`язків за адресою: АДРЕСА_1 , він розмовляв з водієм транспортного засобу «AUDI», коли до нього підійшла громадянка ОСОБА_2 з питанням про те, що він її ніби то щось сказав, на що він повідомив, що взагалі до неї не звертався та не бачив її. Після чого, ОСОБА_2 почала образливо висловлюватись в його бік, здійснювала відеозапис на телефон та викликала патрульну поліцію та в його присутності працівники поліції запропонували прослідувати до відділу поліції та написати заяву, проте остання відмовилась. Згодом ОСОБА_2 звернулась до органів поліції із заявою про вчинення адміністративного правопорушення, після чого його викликали до поліції, та не враховуючи відсутність будь-яких доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, його пояснень, стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 також зазначив, що ОСОБА_2 агресивно висловлювалась на його адресу, провокувала конфлікт, чіплялась та зневажливо поводилась відносно нього.

На підставі викладеного вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтвердили факт конфлікту, який відбувся між ними 28 серпня 2023 року о 14.50 год, за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, біля будинку №50.

Однак, сам лише факт наявності між сторонами конфліктної ситуації безумовно не може свідчити про вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства в розумінні ст.173 КУпАП.

Апеляційним судом також був досліджений наявний в матеріалах справи відеозапис, яким частково зафіксовані події 28 серпня 2023 року, та яким підтверджуються твердження ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 провокували між ними конфліктну ситуацію, чіплялась до ОСОБА_4 , тобто проявила докучливу поведінку, переслідувала його, тобто своєю поведінкою спровокувала конфлікт.

З суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

За змістом диспозиції ст. 173 КУпАП обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони, яка є складовою правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. Тобто, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Відеозаписом дійсно зафіксовано, що ОСОБА_4 висловився нецензурною лайкою, однак на думку апеляційного суду ОСОБА_4 діяв не умисно, не мав бажання проявляти неповагу до суспільства, в жодній мірі не ігнорував гідності інших людей та не чіплявся образливо до ОСОБА_2 , яка в свою чергу активно провокувала ОСОБА_4 ..

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляд справи Конвенцію про захист прав і основоположних свобод і протоколів до неї, та практику Європейського суду з прав людини і Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 образливо чіплявся до ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до висновку, що винна ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не доведена належними, допустимими та беззаперечними доказами, а висновок суду першої інстанції є необґрунтованим та ґрунтується на припущеннях.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Козак Алли Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2023 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький