КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/2832/2023
Справа 761/3082/23
Головуючий в суді І інстанції Волошин В.О.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 липня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю захисника Конюшка Дениса Борисовича, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Конюшка Дениса Борисовича на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 2.9а ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 536,80 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 03 січня 2023 року о 23:35 в м. Києві, вул. Академіка Туполєва 12 кв. 3 керував транспортним засобом Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у лікаря-нарколога КНП "КМНКЛ "СОЦІОТЕРАПІЯ" за адресою м. Київ вул. Відпочинку, 18, результат огляду 1,34 проміле, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисником Конюшком Д.Б. засобами поштового зв`язку подано апеляційну скаргу 15 травня 2023 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказав на те, що в разі незгоди з результатами огляду на місці повторний огляд відбувається в лікарському закладі. Як вбачається з рапорту працівника поліції та протоколу затримання, ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду. Ухилення від проходження огляду є іншим складом та іншим порушенням Правил дорожнього руху, а саме п. 2.5. Таким чином, працівники поліції мали притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за порушення п. 2.5, а не п. 2.9а ПДР, оскільки це абсолютно інший склад правопорушення.

Зазначив, що стан алкогольного сп`яніння, після огляду в лікарському закладі, підтверджується відповідним висновком. Виключно після встановлення стану сп`яніння працівники поліції фіксують правопорушення шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення. Без наявності висновку лікарської установи щодо стану сп`яніння відповідно до ст. 266 КУпАП працівники поліції не мають права складати протокол про адміністративне правопорушення. Проте відповідно до матеріалів справи протокол складено 04 січня 2023 року о 00:11, в протоколі вказано, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з 1,34 проміле. При цьому відповідно до висновку № 000171 точний час огляду ОСОБА_1 04 січня 2023 року о 00:15. Таким чином, документально підтверджується, що протокол був складений до моменту огляду особи, без наявності підстав його складення, а відповідно протокол є недійсним.

Наводив зміст ст. 266 КУпАП, п. 1, 2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

На підставі вищевикладеного просив скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року та прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, мотивоване тим, що в справі є докази очевидної невинуватості ОСОБА_1 , але суд першої інстанції, не дивлячись відеозапис, прийняв рішення. При написанні апеляційної скарги було важливо зрозуміти мотиви суду першої інстанції, при цьому рішення було оприлюднено в реєстрі 04 травня 2023 року, й відповідно протягом десяти днів з моменту опублікування рішення подається апеляційна скарга. За цей час захисник перевірив факт наявності рішення, про що долучаються скріншоти, проте ні рішень, ні статусу на сайті "Судової влади" за цей час не змінювалось. В даному випадку ОСОБА_1 та його захисник дотримувались належної процесуальної поведінки - прибули вчасно на судове засідання, надавали пояснення та докази, проте були позбавлені права подання апеляційної скарги, так як не були зрозумілі доводи суду щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Для встановлення істини по справі, реалізації конституційного права особи, яка притягається до відповідальності, розуміння факту наявності простої помилки, просив поновити процесуальні строки на подачу апеляційної скарги постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись десятиденний строк на апеляційне оскарження, тобто з наступного дня після винесення постанови.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження, які виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03).

Також, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було проголошено 17 лютого 2023 року. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на апеляційне оскарження постанови з урахуванням вихідних днів є 27 лютого 2023 року.

Апеляційна скарга подана 15 травня 2023 року.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, захисник Конюшко Д.Б. вказує на те, що прийняте рішення було оприлюднене в Єдиному державному реєстрі судових рішень 04 травня 2023 року.

Однак, положення ст. 294 КУпАП пов`язують обчислення строку на оскарження з днем винесення постанови, а не з днем її оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а, відтак, посилання на дату ознайомлення зі змістом постанови в Реєстрі чи отримання копії оскаржуваної постанови, не може бути достатньою підставою для поновлення строку на її оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що 17 лютого 2023 року в судовому засіданні, було складено повний текст оскаржуваної постанови, вступна та резолютивна частини постанови відсутні в матеріалах справи.

Зі змісту постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року вбачається, що захисник Конюшко Д.Б. та ОСОБА_1 брали участь в судовому засіданні та просили закрити провадження в справі.

Вказана обставина свідчить про те, що захисник Конюшко Д.Б. та ОСОБА_1 були обізнані про винесення судом постанови, результати розгляду справи та строки оскарження постанови - десять днів з дня її винесення.

Доказів звернення до суду захисника Конюшка Д.Б. в межах строку на апеляційне оскарження, з метою отримання копії постанови суду та не видачі її судом за таким зверненням, матеріали справи не містять.

В даному випадку, захисник Конюшко Д.Б. будучи присутнім в судовому засіданні та під час проголошення постанови суду, не був позбавлений можливості звернутися до суду з заявою про отримання копії постанови, ознайомитися з її змістом та відповідно подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк. Однак захисник цього не зробив та не надав суду апеляційної інстанції доказів того, що звертався до суду в межах строку на апеляційне оскарження з метою отримання постанови і що її не видали з будь-яких причин.

Крім того, на а. с. 15 наявна копія супровідного листа Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року, згідно якого копія постанови від 17 лютого 2023 року була направлена на поштову адресу ОСОБА_1 .

Посилання захисника Конюшка Д.Б. на лист Шевченківського районного суду м. Києва № 01-14/774/2023/М-210, наданий до суду апеляційної інстанції, про те, що в автоматизованій системі документообігу суду відсутня інформація стосовно направлення ОСОБА_1 копії постанови від 17 лютого 2023 року у справі № 761/3082/23 не спростовують тих обставин, що захисник мав можливість звернутися до суду з заявою про отримання копії постанови, ознайомитися з її змістом та відповідно подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що захисником Конюшком Д.Б. подано апеляційну скаргу із пропуском строку, визначеного ст. 294 КУпАП, підстав для його поновлення не вбачається, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику Конюшку Денису Борисовичу в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 2.9а ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.