ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Пустовойт Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонерки, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 та ч. 3 ст. 156 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

06.06.2023, близько 16 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , в орендованому приміщенні магазину, ОСОБА_1 здійснила продаж з рук тютюнових виробів, а саме: 1 (одну) пачку цигарок марки "Комплімент" за ціною 60 грн за шт., чим порушила вимоги п. 10 ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", чим вчинила правопорушення,передбачене ч.3 ст.156 КУпАП.

Крім цього, 06.06.2023, близько 16 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , в орендованому приміщенні магазину, ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність тютюновими виробами, а саме цигарками марки "Комплімент", отримавши прибуток 60 грн., чим чим порушила вимоги ч. 12 ст. 15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та вчинила правопорушення,передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Постановою судді Володимир-Волинського міського суду від 04.07..2023 року справи про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 та ч. 3 ст. 156 КУпАП об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що провину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не визнає, при цьому зазначила, що у орендованому приміщенніі, ФОП якого є ОСОБА_2 , 25.06.1961 року працювала перший день, та дійсно реалізувала тютюнові вироби та алкогольні напої, проте відповідні ліцензії у неї є, а надати їх перевіряючим не змогла, оскільки розгубилась та не змогла їх одразу знайти. На підтвердження наявності ліцензій надала суду їх оригінали.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.ст.164 КУпАП з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Тлумачення господарської діяльності визначено ч.1 ст.3 Господарського Кодексу України: під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 55 того ж Кодексу визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Ними є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Пунктом 5 ст.11 Закону України «Про ліцензування видів діяльності» визначено,що ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Тобто, Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», стосується суб`єктів господарської діяльності.

У протоколі особа, що склала протокол, посилається на порушення ОСОБА_1 ст.15 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року, яким є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», який також стосується суб`єктів підприємницької діяльності.

З наданих суду документів, убачається, що суб`єктом господарювання місця торгівлі (торгівельного павільйону), розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , є фізична особа підприємець ОСОБА_2 , відтак будь які підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності та здійснює господарську діяльність, пов`язану з роздрібною торгівлею тютюновими виробами та алкогольними напоями відсутні, відповідно, вона не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як встановлено ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що особою, що склала протокол, не надано доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 , на підставі п.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Правопорушниця ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП визнала повністю, підтвердила обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, щиро розкаялась, просила суд суворо не карати.

Крім пояснень, даних в судовому засіданні, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративні правопорушення, рапортом працівників поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та свідків та іншими матеріалами справи.

Таким чином суд вважає, що провина ОСОБА_1 доказана у повному обсязі, а її дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Будь яких доказів, які б спростували встановлені в судовому засіданні обставини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано.

Разом з тим, відповідно до статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, вважаю необхідним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу з конфіскацією вилучених у ОСОБА_1 сигарет без акцизних марок, яке буде необхідне і достатнє для її виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 156, 280, 283, 284 ч.1 п. 1 КпАП України

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 156 та ч. 1 ст. 164 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 156 КУпАП піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 400(чотирьохсот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 6800 (шість тисяч) грн., з конфіскацією предметів торгівлі, а саме тютюнових виробів марки «COMPLIMENT» без марок акцизного збору у кількості 9 (дев`ять)пачок.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.164 ч.1 КУпАП закрити внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 538,80 грн. судового збору за наступними реквізитами:отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Волинського апеляційного суду.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ