Провадження № 33/4808/496/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Гриновецький
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Капака В.М. на постанову Івано-Франківського міського суду від 7.06.2023 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 22 листопада 2022 року о 15 год. 01 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Коновальця, 146, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога у встановлено законом порядку, у КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради», чим порушив вимоги п.п.2.9 а) ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Капак В.М. оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідно до п. 7, 8, 15 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов?язкове. За результатами огляду на стан сп?яніння та лабораторними дослідженнями встановлюсться діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Лабораторні дослідження повинні були встановити кількісне визначення вмісту наркотичного засобу та саме, якого наркотичного засобу в сечі ОСОБА_1 , що є базовим критерієм встановлення, як самого факту, так і ступеню його сп?яніння. Лабораторні дослідження не проводились, кількісне вираження наркотичного засобу не визначено. Ззгідно медичної літератури наркотичний засіб можна виявити через кілька місяців після вживання, так й протягом періоду до одного року, то визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, його перевищення від порогового рівня (50 нг/мл -по тесту) та виду наркотичного засобу, має суттєве значення для встановлення стану наркотичного сп?яніння у ОСОБА_1 саме в день керування транспортним засобом 22.11.2022 р. Відповідно до п.22 Інструкції висновки, щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп?яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. В матеріалах справи відсутні дані, які вказують на те, що в закладі охорони здоров`я Акт медичного огляду та Висновок медичного огляду на стан наркотичного сп?яніння були складені за результатами лабораторних досліджень з використанням вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МО3, підтверджених сертифікатом відповідності. Таким чином, висновок від 22.11.2022 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп?яніння, складений з порушенням вимог Інструкції, тому він вважається недійсним. На дану обставину суд не звернув уваги. Відповідно до ст.62 ч.3 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. На підставі викладеного, у зв?язку з відсутністю в матеріалах справи кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, виду наркотичного засобу при лабораторному дослідженні сечі ОСОБА_1 , що є базовим критерієм встановлення як самого факту, так і ступеню сп?яніння ОСОБА_1 , тому відсутні докази його керування 22.11.2022 року транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Просить постанову суду скасувати, та закрити щодо ОСОБА_1 провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний розгляд проведено без участі апелянта за його клопотанням та водія ОСОБА_1 через його неявку.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення учасників апеляційного процесу про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

При цьому судом не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення, даних про вручення якого або надсилання її поштою в матеріалах справи немає. На відеозаписі також немає підтверджень про вручення йому такої копії. Суд першої інстанції це істотне питання не з`ясував, справа розглянута без участі водія. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

За даними відеозапису апеляційний суд не може спростувати дані про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно забезпечено право на реальну допомогу адвоката, якою він міг скористатися, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів отруйного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, копія якого йому не вручена, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Сумнівною є причина зупинки водія, яка не відповідає ЗУ «Про поліцію» та ПДР. У справі немає документального підтвердження про порушення водієм ПДР. Ця обставина в силу того ж правового принципу «плодів отруйного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

Доводи апеляції про порушення процедури медичного огляду ОСОБА_1 апеляційний суд відхиляє через неналежну переконливість й необґрунтованість. Захисник з цього приводу не зробив запит до головного лікаря медустанови, який міг би надати відповідний висновок про дотримання процедури такого огляду. Суд не має права на такий запит з власної ініціативи. Тому апеляція захисника задовольняється частково.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Капака В.М. задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 7.06.2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький