КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року місто Київ

Справа № 760/19870/23

Апеляційне провадження № 33/824/5514/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О. В. розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Драпака Дмитра Анатолійовича на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 501635 від 01.08.2023 року, ОСОБА_1 06.07.2023 року о 19:08 год. в м. Києві, просп. Повітрофлотському перехрестя з вул. Преображенська, керуючи т.з. «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , перед поворотом ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення та не надав дорогу транспортному засобу, який рухався назустріч, а саме авто «Хонда», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до зіткнення. В результаті обидва т.з. отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 зазнав легких тілесних ушкоджень.ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з такою постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Драпак Д. А. 12 жовтня 2023 року подав через Солом`янський районний суд міста Києва апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції розглянув справу без урахування доводів захисника щодо відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Посилається на те, що аналіз оскаржуваної постанови дає підстави вважати, що постанова прийнята з порушенням вимог ст. ст. 247 та 208 КУпАП, оскільки Постанова в тому числі не містить мотивів відхилення доводів захисника викладених в клопотанні про закриття провадження у справі.

Вказує, що у постанові повністю перекручено зміст наданих пояснень, та було вирвано з контексту той факт, що перед перехрестям водій ОСОБА_1 виконав перестроювання в крайню ліву полосу, тобто виконав вимоги абз. 1 п. 10.4 ПДР України.

Зазначає, що суд також спотворив покази іншого учасника ДТП, який в судовому засіданні підтримав надані ним раніше пояснення та не зазначав, що «водій ОСОБА_1 не стояв в крайній лівій смузі, авто «Шевроле» виїхало з другої (середньої) смуги руху та не надавши перевагу в русі його транспортному засобу, почав здійснювати маневр». Посилання на авто «Шевроле» є підтвердженням спотворення слів іншого учасника ДТП, оскільки ОСОБА_3 керував автомобілем «Шкода Фабіа».

Вказує, що матеріали справи не містять будь-яких доказів порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.4 ПДР України, тому відповідно до ст. 62 Конституції України факти мають тлумачитись на користь ОСОБА_1 .

Зазначає, що наявні матеріали не дають змоги однозначно оцінити дії ОСОБА_1 , як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, враховуючи що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам ДТП..

Крім того апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтовано тим, що повний текст постанови було виготовлено лише 10 жовтня 2023 року, тому з мотивами оскаржуваної постанови захисник зміг ознайомитись лише 10 жовтня 2023 року.

Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зазначені скаржником причини пропуску строку суд визнає поважними.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказував, що він завчасно перелаштувався у крайню ліву смугу, перед поворотом, впевнившись що і у зустрічного транспорту червоний сигнал світлофора, почав повертати.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Драпак Д. А. просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зазначав, що при складанні протоку інспектором було зазначено, що до протоколу буде додано відео ДТП, однак такого відео долучено не було, а при звернені з відповідним адвокатським запитом, було повідомлено про неможливість надання такого відеозапису.

ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Вказував, що рухався у крайній лівій смузі зі швидкістю 40-50 км/год, однак авто ОСОБА_1 повернуло раптово, тому уникнути ДТП не вдалось.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_2 адвокат Калугін Д. О. просив залишити оскаржувану постанову без змін, а скаргу без задоволення. Вказував, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Враховуючи положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у протоколі, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесені постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , даними матеріалів перевірки за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 06.07.2023 року зареєстрованої до єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші №27718, 27725 від 06.07.2023.

Так, виходячи із схеми місця ДТП , первинних пояснень водіїв, судом достовірно встановлено, що повертаючи ліворуч, змінюючи напрямок руху, водій ОСОБА_1 не виконавши вимоги п. 10.4 ПДР України, не надав перевагу в русі автомобілю «Хонда», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого трапилось зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Отже, з матеріалів справи вбачається, а долученими до неї документами підтверджується, що вказані вимоги Правил дорожнього руху України водієм були не дотримані, що свідчить про те, що дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з пошкодженням транспортних засобів.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 10.4 Правил дорожнього руху України водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 501635 від 01.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 06.07.2023 року о 19:08 год. в м. Києві, просп. Повітрофлотському перехрестя з вул. Преображенська, керуючи т.з. «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , перед поворотом ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення та не надав дорогу транспортному засобу, який рухався назустріч, а саме авто «Хонда», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до зіткнення. В результаті обидва т.з. отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 зазнав легких тілесних ушкоджень.ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , він рухався по Повітрофлотському проспекту в напрямку Севастопольської площі. На перетині вул. Повітрофлотський проспект та Преображенська ввімкнув покажчик лівого повороту з наміром повернути на вулицю Преображенська. Впевнившись в безпечності маневру почав виконувати рух. Після чого відчув удар в передню праву сторону автомобілем Honda Accord д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався Повітрофлотським проспектом в напрямку НАБУ. Вказував, що впевнений, що автомобіль Honda Accord рухався на заборонений сигнал світлофору з перевищенням швидкісного режиму в населеному пункті.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , він рухався по Повітрофлотському проспекту від Севастопольської пл. в бік Солом`янської площі з дозволеною швидкістю. Під`їжджаючи до перехрестя Повітрофлотського проспекту з вулицею Преображенською, рухався в крайній лівій смузі і перед ним раптом опинилась машина Шкода Фабіа д.н.з. НОМЕР_2 , яка повертала скоріш за все на вул. Преображенська. Він намагався якось усіма можливими способами уникнути зіткнення, але нажаль Шкода виїхала прямо перед ним і він не зміг уникнути зіткнення.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_1 при повороті на ліво, не впевнився в безпечності свого маневру.

Матеріали справи не містять відеозапису з камер відеофіксації, з яких можна було б встановити відсутність вини в діях ОСОБА_1 , та констатувати що саме дії іншого учасника ДТП перебувають в причино-наслідковому зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. Так ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом не здобуто доказів, які б доводили, що інший учасник ДТП рухався з перевищенням швидкості чи на заборонений сигнал світлофору, чи в інший спосіб порушував правила дорожнього руху, які знаходились в причинному зв`язку з зіткнення транспортних засобів та їх пошкодженням.

Захисником при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції, клопотань щодо витребування відеозапису , чи збирання інших доказів не заявлено.

Будь-яких експертиз в даній справі не проведено, та відповідних клопотань не заявлено.

Таким чином, стороною захисту висунуто лише припущення про те, що у зіткненні транспортних засобів винуватий інший учасник.

З огляду на те, що за прямою нормою правил безпеки руху, саме водій який здійснює поворот ліворуч має надавати дорогу зустрічному транспорту , та за відсутності доказів щоб свідчили про вину іншого учасника ДТП, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУПАП.

Доводи скарги про те, що в протоколі зазначено відомості які не відповідають обставинам справи, а саме що перед перехрестям водій ОСОБА_1 не виконав перестроювання в крайню ліву полосу - не приймаються судом до уваги, оскільки основним порушенням є не факт не перестроювання у ліву смугу завчасно, а саме при повороті ліворуч ненадання переваги в русі тз що рухався на зустріч. І навіть якщо ОСОБА_1 завчасно перелаштувався, це не звільняє його від обов`язку пропустити увесь транспорт, що рухається у зустрічному напрямку, та здійснювати поворот в той момент, коли це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху.

Доводи скарги про те, що суд також спотворив покази іншого учасника ДТП, який в судовому засіданні підтримав надані ним раніше пояснення та не зазначав, що «водій ОСОБА_1 не стояв в крайній лівій смузі, авто «Шевроле» виїхало з другої (середньої) смуги руху та не надавши перевагу в русі його транспортному засобу, почав здійснювати маневр». Посилання на авто «Шевроле» є підтвердженням спотворення слів іншого учасника ДТП, оскільки ОСОБА_3 керував автомобілем «Шкода Фабіа», апеляційнитй суд відхиляє оскільки невірне зазначення марки автомобіля є опискою, яка не спростовує встановлених обставин, які з достовірністю підтверджують порушення правил дорожнього руху, саме водієм, який здійснював поворот ліворуч.

Доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті оскаржуваної постанови судом першої інстанції, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом першої інстанції докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Драпака Дмитра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В. Желепа