ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/366/23 Справа № 711/6033/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Олійник В. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В. за участю захисника Голубчика І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Голубчика І.В. на постанову Придніпровського райсуду м. Черкаси від 28.11.2022 р., якою

ОСОБА_1 ,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадя-

нина України, військовослужбовця ВЧ

НОМЕР_1 , проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адмінстягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік., стягнуто судовий збір в розмірі 496,2 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 2.11.2022 р. о 19:40 год. в м. Черкаси по вул. С. Амброса, 96, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ р/номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 № ARНК-0119, тест № 824, результат позитивний 2,23 ‰, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Голубчик І.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги. Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що дізнався про існування оскаржуваної постанови 15.05.2023 р. після отримання постанови ДВС про відкриття виконавчого провадження № 71366969 від 23.03.2023 р. Зазначає, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , однак в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення останнього про день, час та місце розгляду справи, тому вважає причину пропуску строку пропущеною з поважних причин. Також, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні докази що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, проте зі змісту матеріалів справи не вбачається такої події. В даній ситуації відсутня така причина зупинки транспортного засобу за неввімкнене ближнє світло фар, що свідчить про відсутність законних підстав для зупинки та перевищення поліцейськими своїх службових повноважень. На відео не зафіксовано причини зупинки транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної в ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу Drager 6820. В матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують використання спеціального приладу. Такий спецприлад як Drager не встановлює стан алкогольного сп`яніння, а лише тестує (з допустимою похибкою) на алкоголь видихуване повітря. В акту огляді відсутні ідентифікуючі ознаки приладу Drager за допомогою якого проводилося дослідження. Направлення на огляд взагалі не стосується матеріалів справи, оскільки воно виписане на іншу особу. Відеозапис наявний в матеріалах справи тривалістю більше ніж 30 хв., а судове засідання тривало лише 30 хв., тому зазначення того, що суд дослідив відеозапис не відповідає дійсності. Рішення суду ґрунтується на припущеннях, всупереч належним та допустимим доказам.

Заслухавши захисника Голубчика І.В., який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити по викладеним в ній доводам доводам, вивчивши матеріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адмінправопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Матеріали справи хоча і містять дані про направлення ОСОБА_1 копії судового рішення 28.11.2022 р., але відсутні відомості про отримання ним постанови. Перебування ОСОБА_1 на службі в ЗСУ є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, тому вважаю за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови Придніпровського райсуду м. Черкаси від 28.11.2022 р.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирі-шення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, а саме що 2.11.2022 р. о 19:40 год. в м. Черкаси по вул. С. Амброса 96/3 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ р/номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу Drager 6820 № ARНК-0119, тест № 824, результат позитивний та склав 2,23 ‰, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААБ № 291577 від 12.11.2022 р., який складено уповноваженою посадовою особою та містить всі необхідні відомості та виклад обставин вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до його змісту відсутні, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 ( а. пр. 1), роздруківкою результату проведення тесту № 824 виконаного із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820 № ARНК-0119, результат якого є позитивним та склав 2,23 ‰, підписаний ОСОБА_1 , що вказує на ознайомлення останнього із його змістом (а. пр. 2); актом огляду (а. пр. 3) та відеозаписом з нагрудних відеокамер поліцейських, на якому відображено перебіг процесуальних дій, що міститься на одному DVD-диску та знаходиться в матеріалах справи ( а. пр. 7).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини, які викладені в апеляційній скарзі та ня які посилається захисник, не спростовують факт керування останнім автомобілем в стані сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відсутня така підстава зупинки транспортного засобу за неввімкнене ближнє світло фар, що свідчить про відсутність законних підстав для зупинки та перевищення поліцейськими своїх службових повноважень, на відео не зафіксовано причини зупинки транспортного засобу, то вони є необґрунтованими і не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено підстави для зупинки транспортного засобу.

Згідно з п. п. 19.1 «а» ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені (на всіх механічних транспортних засобах) фари ближнього (дальнього) світла.

Темна пора доби - частина доби від закінчення вечірніх (30 хв після заходу сонця) до початку ранкових сутінків (30 хв до сходу сонця), недостатня видимість - видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо. У більшості країн прийняте єдине розділення доби, відповідно до якого з 0:00 до 6:00 ніч, з 6:00 до 12:00 - ранок, з 12:00 до 18:00 - день, а з 18:00 по 24:00 вечір.

Час вчинення адмінправопорушення ОСОБА_1 12.11.2022 р. 19 год. 40 хв., що є вечірнім часом доби, тобто він повинен пересуватися транспортним засобом із ввімкненими фарами ближнього (дальнього) світла, а тому працівники поліції мали право зупинити транспортний засіб під його керуванням. Відповідно до відеозапису ОСОБА_1 не заперечував, що він керував автомобілем без ввімкнених фар через технічну несправність.

До того ж, підстави для зупинки транспортного засобу або відсутність таких підстав, ніяким чином не спростовують факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто порушення водієм п. 2.9 а) ПДР України, що утворює самостійний склад адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не впливають на висновки суду щодо доведення вини водія транспортного засобу та мають наслідком притягнення до адмінвідповідальності з накладенням стягнення, встановленого санкцією даної норми закону.

Доводи апеляційної скарги щодо використання працівниками поліції спеціального технічного приладу Drager Alcotest є необґрунтованими і не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно відеозапису з нагрудних бодікамер поліцейських апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на місці із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, результат був позитивний та склав 2,23 ‰. Згідно п. 5 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 9.11.2015 р. № 1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 р.

№ 1413/27858, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. З відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 не заявляв вимог надати сертифікат відповідності або повірки технічного засобу, більше того не заперечував вживання алкоголю, ознайомився з результатами тесту, про що свідчить його підпис на чеку, погодився з результатами огляду, про що свідчить його підпис на акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів. Наявність сертифікату в справі не є обов`язковою вимогою нормативних актів, оскільки всі види газоаналізаторів Drager Alcotest 6820 зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 р. № 1529, що свідчить про правомірність використання цього приладу працівниками поліції під час виконання своїх службових обов`язків.

Доводи апеляції захисника про те, що технічний засіб Drager Alcotest не встановлює стан алкогольного сп`яніння, а лише тестує (з допустимою похибкою) на алкоголь видихуване повітря, не заслуговують на увагу з огляду на то, що такий порядок (спосіб, алгоритм) визначений як законодавчими актами, а саме Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», так і постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», іншими нормативно-правовими актами, а тому ставити під сумнів правильність та обов`язковість застосування законодавчих чи нормативних актів в межах апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції не можливо, тому що це суперечить вимогам ст. 294 КУпАП.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9.11.2015 р. № 1452/735.

Вивченням долученого до матеріалів справи відеозапису встановлено, що під час проведення процесуальних дій та при огляді на місці працівники поліції не вчиняли дій, які б свідчили про порушення прав ОСОБА_1 , якому поліцейським зачитувалися складені процесуальні документи, ніяких претензій чи зауважень ОСОБА_1 не висловлював.

Доводи апеляції про те, що суд першої інстанції не мав можливості переглянути весь відеозапис під час розгляду справи, тому що він дуже довгий не заслуговують на увагу, тому що суд мав можливість переглянути весь відеозапис тривалістю 47 хв. 50 сек. під час підготовки справи до розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи (а. пр. 4) наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КЗ «ЧОНД» на прізвище ОСОБА_2 заслуговують на увагу, оскільки в даній справі притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 і зазначене направлення не є належним і допустимим доказом вини ОСОБА_1 у скоєнні адмінправопорушення.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франсіс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.12.1994 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 27.09.2001 р.).

Аналізом матеріалів справи встановлено, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що місцевим судом повно та всебічно досліджені матеріали справи.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по адміністративній справі.

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було. Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Голубчику І.В. строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського райсуду м. Черкаси від 28.11.2022 р.

Постанову Придніпровського райсуду м. Черкаси від 28.11.2022 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Голубчика І.В. задовольнити частково.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.