Справа № 372/3480/22
Провадження № 3-9/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 липня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі головуючої судді Висоцької Г.В., за участю секретаря Куник О. В., захисника Таранова С., розглянувши матеріал, що надійшов від Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

15.11.2023 року о 22:00 год. по вул. Партизанській в смт. Козин Обухівського району Київської областв водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», проба позитивна 1,84%.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив, мотивуючи це незаконністю зупинки ТЗ; відсутності доказів керування ТЗ ОСОБА_1 ; порушення права на захист; порушення правил оформлення протоколу та ін., які детально викладені в його клопотанні про закриття провадження у справі.

Суд, на підставі сукупності доданих до протоколу доказів, прийшов до переконання про доведеність провини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, стан алкогольного сп`яніння підтверджується роздруківкою з приладу «Драгер».

У відібраних на місці зупинки поясненнях ОСОБА_1 визнав факт керування ТЗ та вживання алкогольного напою.

Під час перегляду відеозапису з бодікамери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним ТЗ, як і факт вживання алкоголю, після деяких коливань і спроб виправдатися перед працівниками поліції своєї причетністю до територіальної оборони, а також те, що керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння в його житті носить епізодичний характер, і він не толерує таку поведінку у інших водіїв, ОСОБА_1 пройшов тест на «Драгер». Після позитивного результату, який був продемонстрований на відеозаписі, ОСОБА_1 не заперечував результати, не висловлював намір оскаржити їх шляхом огляду в медичному закладі.

Окрім цього, позиція захисту носить суперечливий характер, та, з одного боку захист наполягає, що зупинка ТЗ носила незаконний характер, оскільки з боку ОСОБА_1 під час керування не мало місце порушення ПДР України, з іншого захистом заперечується факт керування ТЗ ОСОБА_1 і відсутність з цього приводу достовірних та допустимих доказів.

Щодо чисельних порушень при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає в цьому випадку застосовної позицію Верховного Суду в справі №344/2995/15-к, суть якої зводиться до наступного «не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим».

Європейський суд з прав людини (далі?ЄСПЛ), надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в?Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод?(далі?Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» в розумінні норм Конвенції. Отже, суд вважає вказана правова позиція підлягає застосуванню в цій справі.

Таким чином, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп?повністю доведена дослідженими судом доказами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з урахуванням ЗУ «Про судовий збір» з особи яка визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення підлягає стягнення судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7,?33,?36,?40-1,?221,?268,?283-289 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на користь держави у розмірі 536,80 грн., які перерахувати на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті КУпАП.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: Г.В.Висоцька