Справа №452/1277/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2023 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління державної податкової служби у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області) про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, громадянина України, що має вищу освіту, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого на посаді головного бухгалтера у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Молокозавод «Самбірський» (далі ТзОВ «Молокозавод «Самбірський»), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), -
29 березня 2023 року до Самбірського міськрайонного суду Львівської області від ГУ ДПС у Львівській області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 березня 2023 року дану справу передано на розгляд судді Карнасевич Г.І..
На підставі Розпорядження керівника апарату Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 липня 2023 року №12 було проведено повторний автоматичний розподіл судової справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 з посади та головуючим суддею у справі визначено суддю Кущ Т.М..
07 липня 2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП було прийнято суддею Кущ Т.М. до свого провадження та розгляд зазначеної справи було призначено на 10 год. 00 хв. 17 липня 2023 року.
21 березня 2023 року посадовою особою ГУ ДПС у Львівській області відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №39 за ч.1 ст.163-1 КУпАП, в якому ОСОБА_1 особисто письмово зазначив, що з висновком акту не погоджується.
11 липня 2023 року ОСОБА_1 подав до канцелярії суду письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що керівництвом ТзОВ «Молокозавод «Самбірський» вживаються заходи щодо оскарження складених податкових повідомлень-рішень №6778/13-01-07-05, №6782/13-01-07-05 та №6783/13-01-07-05 від 13 квітня 2023 року.
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненому правопорушенні не визнав, посилаючись на те, що після проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ТзОВ «Молокозавод «Самбірський», товариством в особі директора ОСОБА_3 було подано заперечення на акт №5340/13-01-07-05/00424415 від 21 березня 2023 року до ГУ ДПС у Львівській області, а згодом отримані податкові повідомлення-рішення надалі оскаржено шляхом звернення до Львівського окружного адміністративного суду із відповідним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Львівській області. ОСОБА_1 зазначив, що директором ТзОВ «Молокозавод «Самбірський» ОСОБА_3 було дотримано процедуру адміністративного оскарження, що не суперечить приписам ПК України. Оскільки податкові повідомлення-рішення оскаржуються і остаточного рішення не прийнято, то, на переконання ОСОБА_1 , факт порушення податкового законодавства до закінчення процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення відсутній, відтак прохав закрити провадження у справі відносно нього, посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні та додані до нього докази.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, судом враховано наступне.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами.
Приписами ст.280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з цим, суд не тільки не зобов`язаний, але й не має права сам особисто звинувачувати особу у вчиненні неправомірних дій. Компетенція суду полягає в тому, щоб перевірити обґрунтованість складеного протоколу шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки.
Відповідно до п.86.7. ст.86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної
позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому п.п.78.1.5. п.78.1. ст.78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Згідно з п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Відповідно до п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п.56.2 ст.56 ПК України).
Відповідно до п.56.15 ст.56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
В п.56.18 ст.56 ПК України зазначено, що, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08 вересня 2020 року по справі №П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.
Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності
певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.
Як вбачається із матеріалів справи, директор ТзОВ «Молокозавод «Самбірський» ОСОБА_3 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправними та скасування складених податкових повідомлень-рішень №6778/13-01-07-05, № 6782/13-01-07-05 та №6782/13-01-07-05 від 13 квітня 2023 року, тобто розпочато процедуру його оскарження в частині висновків, які стали підставою для нарахування відповідних штрафних санкцій, і процедуру оскарження на час розгляду справи в суді не закінчено, а тому акт №5340/13-01-07-05/00424415 від 21 березня 2023 року, складений за результатами перевірки, в частині його оскарження є таким, що не набрав чинності.
Відповідно до положень ст.62 Конституції України, вина не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Разом з тим, суд вважає за потрібне зазначити, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.
Так, за змістом ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
У ч.2 ст.38 КУпАП зазначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Судом встановлено, що 21 березня 2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносноОСОБА_1 , який після повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді Кущ Т.М. 06 липня 2023 року, тобто строки, передбачені ст.38 КУпАП, на момент розгляду цієї справи судом дійсно вже закінчилися.
Проте, рішення суду в частині винуватості ОСОБА_1 не може ґрунтуватися лише на акті перевірки, на підставі якого був складений протокол про адміністративне правопорушення, та рузультати якого оспорюються ТзОВ «Молокозавод «Самбірський», а тому дані протоколу про адміністративне правопорушення судом ставляться під сумнів та взагалі не беруться до уваги.
При цьому, відповідний акт перевірки не може бути беззаперечним доказом провини, а інші переконливі докази у справі, які б доводили винуватість ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні та посадовою особою не надані.
Беручи до уваги зміст складеного протоколу про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та, з огляду на вищевикладене, в діях останнього відсутні ознаки зазначеного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, коли відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, відтак, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю саме у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст.163-1, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, - закрити.
Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя: Т.М. Кущ