Справа № 183/7922/23
№ 3/183/5448/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з П`ятого управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Житомир, громадянина України, військовослужбовця, заступника начальника служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

24.05.2023 було виявлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника служби охорони державної таємниці та фактично виконуючи обов`язки начальника служби охорони державної таємниці полку (начальник служби переведений для подальшого проходження служби до іншої військової частини) повинен був згідно з функціональними обов`язками здійснювати контроль за станом режиму секретності і режимно-секретної діяльності у військовій частині. Разом із тим, ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. п. 41, 42, 43 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013 року (далі - Порядок) та нехтуючи посадовими обов`язками, допустив порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці. Зокрема, у порушення п. 228 Порядку, у військовій частині відсутня інструкція на випадок виникнення надзвичайної ситуації (пожежі, аварії, стихійного лиха, спрацювання сигналізації тощо). Далі у порушення пп. 9 п. 234 Порядку, переліку осіб, які мають доступ до режимного приміщення (зони, території), а саме приміщення чергового військової частини №4 будівлі №1 штабу військової частини відпрацьований формально, а саме: у переліку осіб містяться особи, які переведені для подальшого проходження військової служби до інших військових частин (як приклад: колишній заступник командира полку з морально-психологічного забезпечення підполковник ОСОБА_2 , виключений зі списків військової частини 06.03.2023р.). При цьому, у приміщенні чергового частини несуть цілодобове чергування військовослужбовці, які не мають допуску до державної таємниці та прізвищ яких немає у вищезазначеному переліку (як приклад, на протязі лютого-березня 2023 року помічниками чергового частини заступали старший лейтенант ОСОБА_3 , старший лейтенант ОСОБА_4 , старший лейтенант ОСОБА_5 , старший лейтенант ОСОБА_6 ). Також, прийом-передача режимних приміщень військової частини під охорону з боку секретоносіїв здійснюється з порушеннями п. 219 Порядку, а саме: режимні приміщення (зони, території) з опечатаними вхідними дверима (воротами) і робочі екземпляри ключів від них у пеналах (пакетах), опечатаних особистою номерною металевою печаткою відповідальної особи, здаються під охорону черговому військової частини без проставлення підпису у журналі за формою згідно з додатком 33.

Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці, чим порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» та п.п. 41, 42, 43 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013 року про виконання вимог режиму секретності.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав та пояснив, що зі складеним протоколом згоден, зобов`язується у подальшому не порушувати вимоги законодавства у сфері охорони державної таємниці. Додав, що порушення сталося не навмисно і на цей час було проведено аналіз порушень та вирішено перевіряти журнал щотижнево під підпис. У скоєному щиро кається.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, на підставі таких доказів, досліджених судом: пояснень самого ОСОБА_1 , наданих ним у судовому засіданні; протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення; письмових пояснень ОСОБА_1 , викладених ним у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він з протоколом згоден, зобов`язується у подальшому не порушувати вимоги законодавства у сфері охорони державної таємниці; копії посвідчення офіцера ОСОБА_1 ; довідки № 79 від 28.06.2023, відповідно до якої наказом від 01.06.2023 № 182д ОСОБА_1 надано доступ до державної таємниці; письмового зобов`язання ОСОБА_1 у зв`язку із доступом до державної таємниці, підписане ним 21.04.2023; витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.01.2022 № 5, відповідно до якого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника служби охорони державної таємниці; функціональних обов`язків заступника начальника служби охорони державної таємниці; матеріалів службового розслідування за фактом недбалого ставлення до виконання обов`язків заступника начальника служби охорони державної таємниці старшим лейтенантом ОСОБА_1 , за результатами проведення якого старшому лейтенанту ОСОБА_1 оголошено «Сувору догану».

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме: порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, суд визнає щире розкаяння винного, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати відповідальності за адміністративне правопорушення.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен бути звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, п. 6 ч. 1 ст. 212-2, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 510 гривень 00 копійок.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий