ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №534/1159/23

Провадження №3/534/415/23

11 липня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючої судді Комарової Д.Ю., за участю секретаря судового засідання Струц А.С., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Кириченко Г.В., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, працюючого водієм ПрАТ ПГЗК, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2023 о 22 год 10 хв. в м. Горішні Плавні по вул. Добровольського, 15 водій ОСОБА_2 керував автомобілем Opel Kadett, державний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не забезпечив технічно-справний стан автомобіля, внаслідок чого під час руху транспортного засобу у автомобіля лопнуло праве переднє колесо та, не врахувавши безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, та безпечно керувати ним, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з велосипедистом. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокат Кириченко Г.В. у судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_2 обставини, викладені у протоколі, визнає, щиро кається, просить суд врахувати, що єдиним джерелом доходу його сім`ї є його робота у ПРАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», де він працює водієм. Крім того, у нього на утриманні перебуває малолітня дитина, та їх сім`я чекають на двійню. На підтвердження зазначеного представником ОСОБА_2 були надані копія свідоцтва про народження сина, довідка з Перинатального центру ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського та довідка з місця роботи.

Потерпілий ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у протоколі.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважаю вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною. Його дії підлягають кваліфікації за ст.124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п.п. 2.3а, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода.

Винуватість ОСОБА_2 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №347564 від 05.06.2023, даними схеми місця ДТП з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів та письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_1 .

Виходячи зі змісту Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п. 2.3а Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Зазначених вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_2 не дотримався, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Зі змісту частини другої згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

Разом з тим, у справі «Ізмайлов проти Росії» Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи. Враховуючи викладене, суд вважає, що застосування до порушника адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами буде становити надмірний тягар для ОСОБА_2 через те, що його робота, яка є єдиним джерелом доходу сім`ї, пов`язана з керуванням транспортними засобами.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення до ОСОБА_2 необхідно застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП України у розмірі п`ятдесятинеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено у порядку ст.40-1 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 24, 40-1, ст.276-279, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчиненя адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Д.Ю. Комарова

Особи, які беруть участь у справі, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 13 липня 2023 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.