Справа № 766/785/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І., розглянувши матеріали, які надійшли з ХРУП ГУНП в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130(КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ААД № 141614 від 22.06.2023 року, ОСОБА_1 , 03.06.2023 року близько 19:30 години Херсонська область, Білозерський район, автошлях М-14, керуваючи транспортним засобом ВАЗ 21099 д.р.н. НОМЕР_2 , в порушення п.2.9а ПДР України, в стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП. Огляд проводився на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку в медичному закладі, висновок лікаря № 1010 від 03.06.2023 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, заперечував факт перебування у стані наркотичного сп`янінн. Зазначив, що його безпричинно зупинили працівники поліції, у ході спілкування зазначили про наявні ознаки у нього наркотичного сп"яніння. Оскільки він не вживає наркотичні засоби, він погодився на пропозицію пройти медогляд на визначення стану наркотичного сп"яніння. В медичному закладі він пройшов огляд, але в порушення встановленого порядку йому не був наданий примірник висновку. Інспектором УПП було відображено зобов"язання з"явитися для складання адміністративного протоколу у разі позитивного висновку. Через три неділі йому зателефонував інспектор УПП та повідомив про результат огляду.З результатами висновку не згоден. Крім того, в матеріалах справи відсутній оригінал висновку, а його ксерокопія є неналежним доказом вказаного факту. В останнє судове засідання 24.10.2023 року ОСОБА_1 не з`явився, заявою просив закінчити розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист правлюдини іосновоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція прозахист правлюдини іосновоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так п. 2.5. ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак наркотичного сп`яніння віднесено: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 12 розділу ІІ зазаначеної вище інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками , визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно із п. 7 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із розділом ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зазначеною вище Інструкцію також був затверджений примірник акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, який є додатком № 3 до зазначеної вище Інструкції. Цей акт є підставою для оформлення відповідного висновку щодо результатів медичного огляду.

Так, п. 20 розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначено, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Пунктом 22 розділу ІІІ Інструкції передбюачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп"яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкці, вважаються недійсними.

До протоколу на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп"яніння додана незавірена ксерокопія висновку № 1010, а не оригінал висновку, як це передбачено п. 20 розділу ІІІ Інструкції, ксерокопія не дозволяє встановити дату його складання та лікаря, який підготував його, та відповідно не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп"яніння.

Таким чином, висновок № 1010 наданий КНП «Херсонським обласним закладом з надання психіатричної допомоги» ХОР відносно ОСОБА_1 є недійсним та не відповідає вимогам Інструкції, щодо його оформлення та складання.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_2 , який є працівником УПП в Херсонській області, оскільки вони не узгоджуються з обставинами, встановленими судом.

Обставини, що підтверджуються показаннями свідка, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі. Тоді показання свідка можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Ці пояснення самі по собі не можуть бути достатніми доказами вчинення правопорушення за відсутності інших об`єктивних доказів: відеозаписів, фотоматеріалів, показань незацікавлених свідків.

Оскільки відомості викладені у протоколі не підвердженні належними та допустими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною у протоколі правовою кваліфікацією.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні докази наявності об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення, що свідчить про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно дост. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7,130, 245,247,280,283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: С.І.Майдан