Справа №: 486/1871/23 Провадження № 3-зв/486/4/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді Волкової О.І.,

секретаря судового засідання Соболевської І.Ю.,

розглянувши матеріали заяви судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Савіна Олександра Івановича про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 1732 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2023 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла заява судді Савіна О.І. про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 1732 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2023 визначено головуючою у розгляді заяви суддю Волкову О.І.

Заяву про самовідвід суддя Савін О.І. обґрунтовує тим, що у його провадженні перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 1732 КУпАП. Однак, між суддею Савіним О.І. та ОСОБА_1 довгі роки існують дружні відносини. З метою будь-яких сумнівів у його неупередженості в розгляді справи, за аналогією КПК України він заявляє самовідвід у розгляді цієї справи. Просив вирішити заяву про самовідвід згідно унормованих документів.

Ознайомившись із заявою про самовідвід судді Савіна О.І. у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.1732 КУпАП, суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волкова О.І. заявляє самовідвід.

Мотивами заявленого самовідводу є те, що голова Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_2 видав правоохоронним органам персональні дані судді ОСОБА_3 без правових на те підстав.

До того ж, суддею ОСОБА_3 неодноразово повідомлялося про тиск голови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_2 щодо неї. Адміністрація Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, головою якого був суддя Савін О.І., протягом 2020-2022 років свідомо та навмисно перешкоджала у відправленні правосуддя, а саме: не забезпечувала суддю ОСОБА_3 секретарем судового засідання.

За результатами першого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів, складеного 22 серпня 2018 року, на відповідність займаній посаді суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_2 набрав за тестування 49,5 балів, за практичне - 51,5 балів. На засіданні ВККСУ в 2019 році голова суду став погано себе почувати, в результаті чого справу було відкладено. Суддя Савін О.І. і до сьогодні продовжує відправляти правосуддя доброчесно, користуючись тим, що ВККСУ його не запрошує на засідання. Зборами суддів Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у 2020 році суддя ОСОБА_2 був повторно обраний головою суду, за якого віддала голос суддя Далматова Г.А. За день до закінчення повноважень голови суду 19 жовтня 2023 суддя Савін О.І. видав наказ, яким призначив себе в.о. голови суду з огляду на стаж, при цьому дане питання не було обговорено суддями, збори суддів щодо обрання голови суду на даний час не проведені.

Особа, відносно якої розглядається самовідвід, суддя Савін О.І., у судове засідання 27.12.2023 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що він не бажає приймати участь у розгляді заяви. Повідомив, що мотиви та підстави самовідводу у розгляді об`єднаної справи є очевидними та законними. Зазначив, що заява про самовідвід повинна бути розглянута за аналогією з КПК України. Його думка щодо самовідводу викладена у заяві про самовідвід.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомленні належним чином.

Суд зазначає, що прийняття об`єктивного рішення щодо самовідводу судді Савіна О.І. є неможливим через те, що участь у справі судді Волкової О.І. є прямим порушенням п. 4 ст. 75 КПК України.

Норми КУпАП не передбачено права відводу чи самовідводу у матеріалах про адміністративні правопорушення, проте Україна підписавши та ратифікувавши Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, повністю визнала на своїй території дію Конвенції, згідно п. 1 ст. 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід врахувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. ( Рішення у справі «Фей проти Австрії» і рішення «Ветштайн проти Швейцарії»). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про небезсторонність суду (Рішення у справі «Пуллар проти Сполученного Королівства»).

Кодекс України про адміністративні правопорушення не регламентує питання самовідводу та відводу.

Проте, задля подолання прогалин у національному законодавстві, для забезпечення процесуальними гарантіями дії принципу всебічності, повноти й об`єктивності, дотримуючись верховенства права, принципу законності у цьому випадку слід застосувати аналогію, що визначено КПК України.

Прийняте суддею рішення про самовідвід є процесуальним, яке відповідно до основних засад судочинства не повинно підлягати перегляду іншим суддею.

Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі.

Відповідно до об`єктивності критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Суддя при розгляді справи дотримується принципу верховенства права та з огляду на розумні строки розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, як на елемент права, права на справедливий судовий розгляд, та вважає доцільним заявити самовідвід.

З урахуванням судової практики процесуальне рішення про самовідвід не повинно переглядатися іншим суддею, так як це призводить до конфліктів між суддями. Суддя місцевого суду не може бути судом у справі свого колеги щодо обґрунтованості ним заявленого собі самовідводу, так як це суперечить міжнародним стандартам та Закону України «Про судоустрій і статус суддів». З огляду на це, на глибоке переконання суду, правова оцінка щодо заявленого самовідводу суддею місцевого суду може надаватися виключно судами вищих інстанцій під час перегляду рішення.

Суддя несе власну персональну відповідальність за своє процесуальне рішення щодо самовідводу і не має необхідності усилювати це рішення, рішенням іншого судді. Так як така практика призводить до негативних наслідків, а саме конфліктів між суддями судів перших інстанцій, призводить до зловживання процесуальним правом та даремно витраченого процесуального часу, негативно впливає на розумні строки розгляду справи. Різна правова позиція суддів призводить не до єдності судової практики, а до її різноманітності, що є неприпустимим.

Суддя проаналізувала, обдумала, оцінила варіанти, визначила наслідки, розгляду заяви про самовідвід під її головуванням, із застосуванням тесту на підзвітність суспільному контролю на незалежний суд і заявила самовідвід з власної ініціативи.

З огляду на те, вважає, що сторони у справі мають право знати, чому справу передано іншому судді. Це право допомагає уникнути свавільного перерозподілу справи.

Стаття 129 Конституції України визначає, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Гарантії незалежності суддів, а також відповідальність за втручання у здійснення правосуддя та вплив на суд або суддів у будь-який спосіб закріплюється Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Із системного аналізу наведених норм слідує, що незалежність є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості, у зв`язку з чим будь-який вплив на суддю, у тому числі з боку інших суддів, є неприпустимим.

Тому з метою дотримання положень п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики ЄСПЛ, яка є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.ст. 1, 8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого розгляду заяви про самовідвід справу слід передати до секретаріату суду для автоматизованого розподілу.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, КПК України,ст. 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити заявлений самовідвід судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волкової Олени Іванівни та повернути матеріали заяви судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Савіна Олександра Івановича про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 1732 КУпАП до секретаріату суду для проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олена Волкова