Справа № 372/2958/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 липня 2023 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В. розглянувши матеріали, що надійшли від Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Слуцьк Республіки Білорусь, українку, громадянку України, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючу, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

по ч. 1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 475817 від 09.06.2023 року, 09 червня 2023 року о 12 год. 10 хв. гр. ОСОБА_1 , будучи продавцем ФОП « ОСОБА_2 » в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час складення протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину не заперечила, пояснила, що не знала, що не можна торгувати без ліцензії.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину не заперечила, надала аналогічні пояснення.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до такого висновку.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування.

Суб`єктом відповідальності в цьому випадку є суб`єкт господарювання.

Згідно ч.1 ст. 20 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, з аналізу наведених норм, слідує, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є спеціальний суб`єкт - посадова особа суб`єкта господарювання, який здійснює господарську діяльність без відповідного дозволу (ліцензії).

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», де зазначено, що згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Ця стаття є бланкетною та має посилання на норми закону, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено норми спеціального Закону (ГК України, ПК України), що передбачає наявність відповідного дозволу на здійснення такого виду господарської діяльності.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно зі ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення. Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

Частиною 1 ст. 55 ГК України встановлено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Тобто, суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності (ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення) в даному випадку має виступати суб`єкт господарської діяльності.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 зареєстрована як суб`єкт господарювання. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 475817 від 09.06.2023 вказано, що ОСОБА_1 працює на посаді продавця у ФОП « ОСОБА_2 ». Однак до матеріалів справи не додано жодного доказу, який би це підтверджував.

Отже, ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, оскільки вона самостійно не здійснює господарську діяльність і не зареєстрована відповідно до закону як підприємець та не є керівником чи іншою посадовою особою продуктового магазину, що в м. Обухів Київської області.

Протокол не містить інформації та доказів того, що порушення, визначене ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення є систематичною діяльністю продуктового магазину, що в м. Обухів, або її працівника ОСОБА_1 .

Таким чином, в матеріалах справи відсутня така кваліфікуюча ознака господарської діяльності як систематична діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та відсутні докази отримання прибутку саме ОСОБА_1 .

У зв`язку з встановленим, матеріали справи не місять документів та достатніх доказів, внаслідок чого уповноважена особа, яка складала протокол, дійшла висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Пунктом 4 Постанови Пленуму ВС України №3, від 25.04.2003 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Таким чином, уповноважена особа на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначена ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, належних доказів на підтвердження викладених в протоколі обставин щодо здійснення діяльності ОСОБА_1 роздрібної торгівлі алкоголем не зібрала, та не долучила до протоколу матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на такі обставини, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення , а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в її діях складу правопорушення за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 278, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративним матеріалам відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.В. Кравченко