ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 Справа №607/11095/23

Провадження № 3/607/4577/2023

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм автобусу «Назар Транс», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №502437, 16 червня 2023 року о 14 год. 40 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Дружба Мазепи Руська водій автомобіля «Богдан А-601.10» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , скоївши дорожньо транспортну пригоду, а саме здійснив зіткнення з автомобілем «Land Rover Freelander» д.н.з. НОМЕР_2 після чого місце події залишив. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що не бачив як зачепив транспортний засіб «Land Rover Freelander» д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки не відчув удару.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 2.10 (а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

В якості доказів, на підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу серії ААД №502437 долучено:

- схему місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16 червня 2023 року о 14 год. 40 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Дружби Мазепи - Руська, на якій відображено розташування транспортних засобів на проїзній частині, їх напрямок руху. Окрім цього, у схемі відображено механічні пошкодження транспортного засобу автомобіля «Land Rover Frelander» д.н.з. НОМЕР_2 ;

- протоколом огляду транспортного засобу від 16 червня 2023 року, згідно якого предметом огляду є автобус «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1 , та під час огляду встановлені пошкодження лакофарбового покриття задньої сторони зазначеного транспортного засобу;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_1 від 16 червня 2023 року, згідно яких останній повідомляє, що рухаючись по маршруті автобуса №27 головною дорогою на перехресті вулиць Мазепи Руська об задню праву частину його транспортного засобу вдарилась машина «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_2 . Даний удар ОСОБА_1 не відчув та на автобусі «Богдан» механічних ушкоджень немає;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 16 червня 2023 року, згідно яких близького 14 год. 40 хв. 16.06.2023 року, він керував транспортним засобом марки «Land Rover Frelander» д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору, рухаючись з вулиці Миру на вулицю Мазепи в крайній правій смузі та зупинився, щоб пропустити автобус №27 д.н.з. НОМЕР_1 , який з`їхав з кільця. Однак, вказаний автобус виїхав на його смугу та правою задньою частиною зачепив ліву передню частину автомобіля марки «Land Rover Frelander», а саме: бампер, ліву протитуманну фару і основну ліву блок фару. ОСОБА_2 зазначає, що дорожню розмітку пересік саме водій автобуса, виїхавши частково на його смугу;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 16 червня 2023 року, згідно яких 16.06.2023 року близько 14 год. 40 хв., вона перебувала на передньому правому пасажирському сидінні в транспортному засобі «Land Rover Frelander» д.н.з. НОМЕР_2 . Зазначеним автомобілем керував водій ОСОБА_2 , який рухався зі сторони вулиці Миру. На кільцевому перехресті по вул. Миру і Мазепи ОСОБА_2 зупинився, щоб дати дорогу автобусу №27 д.н.з. НОМЕР_1 , однак водій даного транспортного засобу з`їжджаючи з нерегульованого кільця переткнув дорожню розмітку, виїхав на їхню смугу руху та спричинив дорожньо транспортну пригоду, а саме правою задньою частиною автобуса пошкодив передню ліву частину автомобіля «Land Rover Frelander», після чого місце на якому відбулось ДТП покинув.

- рапортом інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капітана поліції Цісельського І. від 16 червня 2023 року, згідно яких 16.06.2023 року о 14 год. 49 хв. надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_2 про те, що на перехресті доріг вул. Дружби Мазепи Руська відбулось ДТП зі з`їздом іншого учасника. По приїзді на місце ДТП було виявлено транспортний засіб марки «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_2 , а інший транспортний засіб місце пригоди залишив.

Вказані докази не спростовують пояснення ОСОБА_1 , та не підтверджують наявність в його діях умислу на залишення місця ДТП.

Із досліджених доказів, беручи до уваги характер пошкоджень транспортних засобів«Богдан А-601.10» д.н.з. НОМЕР_1 та «Land Rover Freelander» д.н.з. НОМЕР_2 , суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 міг не бачити, що був учасником дорожньо-транспортної пригоди 16 червня 2023 року, оскільки не відчув удару, у зв`язку з чим він не порушив п. 2.10 (а) ПДР, про що йдеться у протоколі серії ААД №502437.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст. 6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122-4, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. В. Делікатна