Справа № 583/2137/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2023 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 від 28.08.2013 року, що не працює, що проживає в АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на якого було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. в прибуток держави, без позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами, 05.05.2023 року о 16.25 годині знаходячись в м. Охтирка на вул. Армійській, 24, Сумської області, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від продуву алкотестера газоаналізатора «Драгер» 6820 та проходження медогляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 2 КпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, а саме водій викликався в судові засідання на 13.06.2023, 11.07.2023 року, судова повістка направлялася по місцю фактичної реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зазначені повістки повернулися без вручення. Водій не з`явився та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП визначний вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність особи що притягається до адміністративної відповідальності. Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність правопорушника.

Крім того факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 05.05.2023 року серії ААБ №316416, постановою Охтирського міськрайонного суду від 26.12.2022 року. Також винуватість підтверджується відеозаписом події на якому зафіксовано, як факт керування водія транспортним засобом, так і те що водій відмовився від продуву газоаналізатора алкотестера 6820 «Драгер» та проходження медогляду на стан сп`яніння в медичному закладі, окрім того визнав факт вживання алкогольних напоїв. У суду немає підстав ставити під сумнів дані докази, таких доказів суду не надано.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

При призначенні стягнення суд враховує характер скоєного, особу яка притягається до адміністративної відповідальності обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд з урахуванням обставин скоєння правопорушення та особи порушника, який неодноразово притягується до адміністративної відповідальності, попередні стягнення у вигляду штрафу не сплачені, дійшов висновку, що застосування штрафу не буде достатнім для його виправлення, тому наявні підстави для застосування стягнення у вигляді адміністративного арешту без позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами.

Санкція цієї частин статті також передбачає конфіскацію транспортного засобу, який є у приватній власності порушника. Однак з направлених до суду матеріалів доказів того, що зазначений транспортний засіб перебуває у власності ОСОБА_1 не встановлено. Тому підстави для застосування конфіскації транспортного засобу у судді відсутні.

Відповідно до положень ст. 40-1 КпАП України з особи яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, 130 ч. 2, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб, строк стягнення рахувати з моменту затримання, без позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 гривень в прибуток держави, що підлягає сплаті на рахунок: стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу судовий збір пункт 5.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайсуд шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко