Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2869/23
Провадження № 3/723/3610/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м.Сторожинець

Суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області Бужора В.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м. Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 від 01.07.2015 року, не працюючого, за ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

29.06.2023 року о 19 год. 49 хв. по вул. Лісова, 9 в с Панка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВМW 330Д д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2,5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд не з`явився. Від його представника Роговського В.П. надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивує тим, що складання протоколу про адміністративне правопорушення не зафіксоване технічним засобом відеозапису, відсутні докази, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 про застосування технічних засобів відеозапису та сам відеозапис не є безперервним.

Під час розгляду справи було досліджено протокол про адміністративне правопорушення від 29.06.2023 року серії ААБ №183370, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеодиск, пояснення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до пункту 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, законодавством прямо передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення складається поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису.

В порушення вказаного припису наявним у справі відеозаписом взагалі не зафіксовано складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення з додатками, що виключає їх допустимість, як доказів.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такий превентивний захід як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Частина друга цієї статті визначає, що під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

В матеріалах справи (в тому числі і на відеозаписі) відсутні докази, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 про сам факт та причини застосування такого превентивного заходу як відеозапис, та довів до відома ОСОБА_1 нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такий захід, що виключає допустимість відеозапису як доказу.

Відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним, і складається з трьох відеофайлів, монтаж та редагування яких здійснено поліцейським на власний розсуд.

Таким чином, оскільки відеозапис не відповідає вимогам вищевказаної Інструкції, він в силу закону є недопустимим доказом.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. правопорушення з додатками, що виключає їх допустимість як доказів. Судове рішення не може грунтуватись на припущеннях, і відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Вагbега, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд прийшов до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено подію відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння , а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 23, 34, 221, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 284 КпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адмiнiстративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сторожинецького районного суду Василь Бужора