СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/457/23
Провадження №3/547/224/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року смт Семенівка, Полтавська область

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області В.Ф.Харченко, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особа з інвалідністю ІІІ групи, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.05.2023 ОСОБА_1 18.05.2023 близько 10 год. 20 хв. в АДРЕСА_2 здійснювала роздрібну торгівлю тютюном з рук в невстановленому місці, чим порушила п. 9 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального".

Зазначене діяння ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) торгівля тютюновими виробами з рук.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином 28.06.2023.

Захисник ОСОБА_2 29.06.2023 подав письмове заперечення на протокол яким просив: закрити провадження у справі через відсутність в діяння ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП; і повернути вилучені 600 гр тютюну особі, у якої тютюн вилучався; здійснити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і її захисника.

Захисник вказує, що у ОСОБА_1 було вилучено поліетиленове відро з табаком. Для доведення складу адміністративного правопорушення слід довести факти торгівлі, факту того, що предметом торгівлі були тютюнові вироби, що торгівля здійснювалася у невизначених для цього місцях. Диспозиція ч. 3 ст. 156 КУпАП є банкетною. Предметом правопорушення може бути, зокрема, люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінники для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання. Протокол не конкретизує вид тютюну. Роздрібна торгівля може здійснюватися суб`єктами господарювання, а не фізичними особами (не підприємцями). ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем. Пункт 9 ст. 15 не існує у Законі України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального". Матеріали не містять доказів торгівлі тютюном: акти, свідків тощо.

Суддя задовольняє клопотання захисника Р.С.Павелка і розглядає справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, у діянні ОСОБА_1 відсутній з огляду на таке.

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 18.05.2023 близько 10 год. 20 хв. в АДРЕСА_2 здійснювала роздрібну торгівлю тютюном з рук в невстановленому місці, чим порушила п. 9 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального".

Диспозицією ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за торгівлю тютюновими виробами з рук.

Як доказ провини ОСОБА_1 надано:

- протокол про адміністративне правопорушення від 18.05.2023, який відображає здійснення ОСОБА_1 18.05.2023 близько 10 год. 20 хв. у АДРЕСА_2 , роздрібної торгівлі тютюном з рук. У неї вилучено поліетиленові відра з табаком (тютюном) масою 600 гр. Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовилась;

- рапорт поліцейського С.Шевченка яким він доповідає про виявлення 18.05.2023 близько 10 год. 20 хв. факту торгівлі ОСОБА_1 у с. Оболонь, по вул. Позена, 10, тютюном;

- заяву ОСОБА_1 від 18.05.2023 за якою вона добровільно віддає тютюн масою 600 грам у трьох поліетиленових відрах;

- власноручну заяву ОСОБА_1 від 18.05.2023 про відмову від дачі пояснень.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, і ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не оспорюється, що у ОСОБА_1 18.05.2023 виявлено та вилучено саме тютюн у кількості 3-х відер вагою 600 грам. Захисник просить повернути тютюн ОСОБА_1 . Будь-яких пояснень остання не надавала і від їх надання відмовилась, що є її правом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального" (далі Закон) тютюнові вироби сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання.

Вказана класифікація має значення для визначення виду марки акцизного збору та акцизного податку тощо із кожного окремо взятого виду тютюну (люлькового, нюхального, смоктального чи жувального) як різновиду тютюнових виробів. Диспозиція ч. 3 ст. 156 КУпАП вказує на родове поняття "тютюнові вироби".

Захисник заперечує торгівлю ОСОБА_1 з рук тютюном через не надання актів, пояснень свідків, пояснень осіб, які купували тютюн.

Стаття 1 вказаного Закону визначає, що роздрібна торгівля діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування; місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Тобто здійснення торгівлі це пропозиція товару невизначеному колу осіб за визначеною продавцем ціною.

Доказом торгівлі є лише відповідний запис поліцейського у протоколі про адміністративне правопорушення.

Натомість упорядником протоколу про адміністративне правопорушення не надано доказів здійснення торгівлі, тобто ініціювання ОСОБА_1 укладення договорів купівлі-продажу тютюнових виробів, визначення ціни продажу, укладення відповідних угод, отримання коштів та проданий тютюн тощо.

Також слушним є довод захисника про відображення у протоколі про адміністративне правопорушення не того положення Закону, яке забороняє торгівлю тютюном з рук: згідно із п. 11 ч. 1 ст. 153 Закону забороняється продаж тютюнових виробів з рук, а не згідно із п. 9 ст. 15.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи закон зобов`язує тлумачити на її користь.

Ураховуючи встановлені у справі обставини роблю висновок, що упорядником протоколу про адміністративне правопорушення у належний спосіб не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 156 КУпАП, з огляду на відсутність належних і допустимих доказів вчинення діяння, а тому дії, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Частиною другою статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Ураховуючи зазначене, роблю висновок про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, та закриття у зв`язку з цим справи, а також поверненням ОСОБА_1 "тютюну масою 600 грам в трьох поліетиленових відрах".

Матеріали справи не містять відомостей про особу, яка зберігає тютюн і відра.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 156, 245-249, 251, 252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 вилучені у неї 18.05.2023 тютюн масою 600 грам в трьох поліетиленових відрах.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя В.Ф.Харченко