ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12 липня 2023 рокуСправа №: 695/1589/23
Номер провадження 3/695/1133/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №309166 від 25.04.2023р., ОСОБА_1 25.04.2023р. о 19 год. 43 хв. на польовій дорозі між с. Драбівці та с. Рецюківщина керував трактором МТЗ-80 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат огляду позитивний 2,0%, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду матеріалів справи захисник ОСОБА_1 , адвокат Брус С.М. просив провадження по справі закрити за відсутністю складу правопорушення, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення складені з суттєвим порушенням норм законодавства.

Згідно письмових заперечень на протокол у справі про адміністративне правопорушення, наданих захисником ОСОБА_1 , адвокатом Брусом С.М., 25.04.2023р. зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення трактором керував ОСОБА_2 , якому і належить вказаний трактор. ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки не керував трактором, який стояв поломаний в полі, а поліцейські не зупиняли його на тракторі в процесі керування, а їх привезли в поле на приватному автомобілі люди з якими посварився ОСОБА_1 .. Тому вимога працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння була незаконною. Згідно вказаних письмових пояснень в матеріалах справи відсутні дані про обставини причини зупинки транспортного засобу, відсутні підтвердження відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та вилучення транспортного засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечував та пояснив, що зазначений трактор належить ОСОБА_2 , який орав його земельну ділянку, зламався та поїхав додому за запасною частиною до трактора. ОСОБА_1 лише знаходився біля трактору та через деякий час до нього під`їхав автомобіль ОСОБА_3 із якими він має конфліктні відносини. Із вказаного автомобіля вийшли люди зі зброєю, тому він розгубився та лише через деякий час зрозумів, що це були працівники поліції. Останні вимагали від нього пройти огляд на стан сп`яніння, та не брали до уваги пояснення про те, що трактор не його, він ним керувати не вміє та нікуди на ньому не їздив.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 дійсно просив його виорати земельний пай, а тому він на особистому тракторі приїхав на визначену земельну ділянку та почавши орати виявив поломку трактора тож мусив поїхати додому за запасною частиною, а тому зателефонував ОСОБА_1 , щоб останній побув біля трактора, аби не злили пальне. ОСОБА_1 на місце приїхав разом із ОСОБА_4 на автомобілі останнього. Тому він разом із ОСОБА_4 поїхали за запасною частиною до трактора, а ОСОБА_1 залишився за ним наглядати. Коли вони повернулись то працівники поліції вже склали протокол на ОСОБА_1 , жодних його пояснень до уваги не брали, від керування трактором ОСОБА_1 не відсторонили, трактор не відібрали, а просто сіли в автомобіль ОСОБА_3 та поїхали в невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 25.04.2023р. до нього зателефонував ОСОБА_1 та попросив відвести до його земельної ділянки на поле, пояснивши, що ОСОБА_2 орав його земельну ділянку, трактор поламався, а тому йому необхідна допомога. Коли вони приїхали на місце то ОСОБА_2 попросив його відвезти додому, щоб він взяв запасну частину, а ОСОБА_1 попросив сторожувати трактор, що хтось не злив пальне. Коли вони повернулися то біля трактору стояв автомобіль ОСОБА_3 та вони не відразу зрозуміли, що разом із ОСОБА_3 та його дружиною були працівники поліції, які вже склали протокол на ОСОБА_1 .. Коли ОСОБА_2 спробував їм пояснити, що трактор належить його сину то ОСОБА_3 , його дружина та двоє працівників поліції сіли в автомобіль ОСОБА_3 та поїхали в невідомому напрямку.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Брус С.М. в судовому засіданні провадження по справі просив закрити вказуючи на те, що із дослідженого в судовому засіданні відео з нагрудної камери працівника поліції вбачається суттєві порушення прав ОСОБА_1 , а саме останньому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вручався, копія не надавалася, їх зміст останньому не доводився. Працівниками поліції взято до уваги пояснення свідків, які є явно зацікавленими особами, адже між ними та ОСОБА_1 існує конфлікт про що постійно вказував ОСОБА_1 .. Крім того працівники поліції взагалі не пояснили причини зупинення трактору та не вказали за яких підстав почали вимагати від ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, адже жодних порушень правил дорожнього руху ОСОБА_1 зафіксовано не було, а відсутність у ОСОБА_1 водійського посвідчення, а на тракторі номерних знаків з`ясовувалося вже після огляду останнього на стан сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими Доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Також, беручи до уваги статті 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним та відображеним у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із аналізу наведеної вище статті вбачається, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає для особи, яка керували транспортними засобами, тобто, згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП суб`єктом правопорушення може бути лише водій транспортного засобу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи додано: тест освідування ОСОБА_1 приладом Alcotest 6810, який склав 2.00%; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.04.2023р., письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 25.04.2023р.; DWD-RW диск із відеозаписами із нагрудної камери працівника поліції.

Дослідивши вказані докази, які додані до матеріалів справи та заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у їх сукупності суддя приходить до висновку про те, що провадження по справі необхідно закрити виходячи із наступного.

Переглядом DWD-RW диску, який додано до матеріалів справи судом встановлено, що на вказаному диску знаходяться відео-файли, що зняті за допомогою нагрудної камери працівника поліції. Відеозапис починається з моменту коли працівники поліції їдуть на автомобілі ОСОБА_3 по польовій дорозі до трактору, виходять з автомобіля та відразу вимагають від ОСОБА_1 , щоб він підійшов до них, запитують його ім`я та пропонують пройти огляд на стан сп`яніння. Лише після цього працівник поліції проводить огляд трактору, з`ясовує наявність у ОСОБА_1 водійського посвідчення. Після згоди ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, за допомогою алкотестера, працівник поліції не пропонує особі пройти такий огляд в медичному закладі та відразу складає протокол про адміністративне правопорушення. Після складення протоколу працівник поліції запитує в ОСОБА_1 чи останній бажає в ньому розписатися, при цьому не пропонує останньому можливості з ним ознайомитися, отримати копію чи дати свої письмові пояснення. Після чого відеозапис завершується.

Частиною 2 та 3 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції врегульований ст.. 266 КУпАП, а також «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно до розділу 1 п. 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» ознаками алкогольного сп`яніння в тому числі є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Переглядаючи відеозапис наявний в матеріалах справи, суд не вбачає у ОСОБА_1 наявність вищевказаних ознак алкогольного сп`яніння.

Працівник поліції теж не зазначає про наявність таких.

Отже, із матеріалів справи незрозуміло за яких підстав працівник поліції відразу вимагає від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та починає роз`яснювати йому його права.

Для того щоб виявити такого роду правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР України та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 р. Верховний суд у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Разом з тим, із вказаного відео чітко вбачається, що працівник поліції не повідомляє ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу, не вказує про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, а відразу, без будь-яких пояснень, вимагає пройти огляд на стан сп`яніння.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законну зупинку за таке порушення.

Частиною 2 та 3 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 7 Розділу І вказаної вище Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість редакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже із наведених нормативних актів слідує, що поліцейський має відповідний алгоритм дій при огляді водія з метою виявлення алкогольного чи наркотичного сп`яніння, так отримавши відмову водія від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський повинен запропонувати пройти такий огляд у відповідного закладі охорони здоров`я і тільки в разі відмови водія від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, має право для складання протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. При цьому, у випадку незгоди з результатами огляду водія на місці зупинки транспортного засобу така особа обов`язково направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння працівники поліції повинен запропонувати та вручити водієві письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення, тощо. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право складати протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 130 КУпАП.

У разі ж, якщо водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення відповідного письмово направлення то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст.. 130 КУпАП відсутні.

Проте, у матеріалах справи таке направлення відсутнє, що свідчить про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли особу, яка притягується до адміністративної відповідальності у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Однак, як вбачається із вказаних вище обставин, вимоги ст.. 266 КУпАП належним чином працівниками поліції дотримані не були, адже після проходження огляду на місці за допомогою використання спеціального технічного засобу особі не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі та не роз`яснено право заявити про незгоду з результатами такого огляду.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 суд не бере до уваги, оскільки останні були зацікавленими особами, адже за поясненнями самого ОСОБА_3 , які зафіксовані на відео він та ОСОБА_1 перебувають у конфлікті досить тривалий час, мають постійні суперечки, що виключає об`єктивність їх пояснень.

Також суд вважає слушними зауваження захисника ОСОБА_1 , адвоката Бруса С.М. про упередженість працівників поліції, які із невідомих причин приїхали на місце на автомобілі ОСОБА_3 разом з останнім. При складанні адмінпротоколу були допущені грубі порушення вимог КУпАП, прав та законних інтересів особи, відносно якої складено адміністративний протокол, тому що йому не було надано можливості скористатися послугами захисника, йому не були роз`яснені його права в цій частині, більше того, належного підтвердження ознайомлення ОСОБА_1 із змістом вказаного протоколу, надання йому копії такого, матеріалами справи не містять.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, що зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015року №5-рп/2015у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, однак достатніх доказів для встановлення вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а зібрані матеріали отримані з істотним порушенням вимог КУпАП, що має наслідком визнання їх недопустимими доказами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, провадження у даній справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП належить закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.В. Середа