ПОСТАНОВА

Іменем України

10.07.2023 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянув матеріали, які надійшли від Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

- за ч.2 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2023 року до Жмеринського міськрайонного суду надійшли на розгляд матеріали адміністративної справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України, за ознакою того, що останній 01.05.2023 року о 18 годині 30 хвилин за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою, погрожуючи фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 за його викликом в судове засідання наразі не з`явився, жодних клопотань не надав, причини своєї неявки не повідомив, що у відповідності до вимог ч.2 ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду даної справи.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проаналізувавши матеріали справи, доходжу висновку про відсутність у зазначених діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки наявні адміністративні матеріали не містять відомостей та копії відповідного судового рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за частиною першою ст.173-2 КУпАП в межах річного терміну до дати, яка передує часу вчинення ним вказаного протиправного діяння, що за протоколом про адміністративне правопорушення від 01.05.2023 року кваліфіковано як повторне вчинення домашнього насильства, оскільки положення диспозиції ч.2 ст.173-2 КУпАП містять спеціальне застереження стосовно повторності вчинення такого адміністративного правопорушення протягом року саме після накладення адміністративного стягнення, якого у даному випадку не вбачається.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказана вище сукупність обставин визначає недоведення складу вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, у діях ОСОБА_1 та становить об`єктивні підстави закриття провадження у справі, узгоджуючись з положеннями ст.62 Конституції України, наведеної практики Європейського суду з прав людини та вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях та ухвалюватись за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.221, 247, 251, 252, 264, 265, 276, 280, 283, 284 КУпАП України,

Керуючись ст.221, п.1 ч.1 ст.247, ст.252, 280, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.