Справа № 204/5473/23
Провадження № 3/204/3900/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у кв. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

11 травня 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська повторно надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 травня 2023 року справу передано у моє провадження.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 115780 від 02 квітня 2023 року зазначено, що 02 квітня 2023 року о 10 годині 25 хвилин біля буд. 44 по вул. Канатній у м. Дніпрі водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Своїми діями водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

21 червня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання адвоката Неруша О.В. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання зазначає те, що матеріали справи не містять законності підстав зупинки транспортного засобу, а відтак подальші дії працівників поліції, в тому числі ті, що були спрямовані на проведення огляду на стан сп`яніння, є протиправними. Крім того, зазначає, що матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, а тому підстави для проходження такого огляду були відсутні. Разом з цим, вказує на те, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення такого огляду, через що такий огляд є недійсним. Так, зазначає про те, що матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження такого огляду на стан сп`яніння, що вважає порушенням. Також вказує на те, що ОСОБА_1 неодноразово висловлював згоду на проходження огляду у медичному закладі, натомість працівниками поліції йому було відмовлено, при цьому зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення на той момент ще не був складений.

У судовому засіданні, що відбулося 21 червня 2023 року, ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що спочатку він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не знав процедури, а після того, як він подзвонив юристу та той йому сказав, що такий огляд необхідно проходити, він погодився, але працівники поліції йому сказали, що вже пізно, бо протокол вже складено за відмову. Після цього він самостійно поїхав в лікарню, щоб пройти такий огляд, його туди відвезли знайомі чоловіка його сестри, бо останній був на роботі, але в результаті він його так і не пройшов, бо направлення в лікарню для проходження такого огляду (безкоштовно) працівники поліції йому не дали, а в лікарні йому сказали, що за його проходження необхідно сплатити 2400 гривень, однак грошей у нього при собі не було. Зазначив, що він хотів пройти огляд, шукав для цього гроші по знайомим, але поки він їх шукав, то вийшов час для його проходження (минуло більше двох годин). Крім того, у судовому засідання ОСОБА_1 зобов`язався забезпечити в наступне судове засідання свідків, зокрема осіб, які доставляли його до медичного закладу ( ОСОБА_2 (тел. НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 ).

У судовому засіданні адвокат Неруш О.В. підтримав клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання.

У судове засідання, що відбулося 10 липня 2023 року, ОСОБА_1 явку свідків не забезпечив. Пояснив, що наразі його сестра розлучається з чоловіком, друзі якого його підвозили до медичної установи, а тому той відмовився йому допомагати. Разом з цим, на підтвердження того, що він шукав гроші для проходження медичного огляду на стан сп`яніння надав суду виписку з відділення банку АТ «Приватбанк» про зняття 04 квітня о 13 годині 38 хвилин готівки у сумі 2000 гривень. Підтримав клопотання адвоката про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Неруша О.В., оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КУпАП України.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на зазначений стан.

Приписами ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зрушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З матеріалів справи вбачається, зокрема, з відеозапису з бодікамер № № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та 471525 (0:00 хвилин та далі), що працівник поліції спілкується із ОСОБА_1 біля його транспортного засобу, очевидно щойно після його зупинки, роз`яснюючи йому причину такої зупинки (не працюючий задній поворот) та вказуючи останньому на порушення ним ДПР, в тому числі правил зупинки на вимогу працівника поліції, зокрема те, що на таку вимогу ним було увімкнено сигнал аварійної зупинки, при цьому сам ОСОБА_1 не заперечує свого керування транспортним засобом, а погоджується із твердженням поліцейського, стверджувально хитаючи головою.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що факт керування 02 квітня 2023 року ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_1 , підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами, а доводи адвоката Неруша О.В. щодо незаконності підстав зупинки ОСОБА_1 такими, що спростовані матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі за текстом Порядок), огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Приписами п. 5 Порядку, визначено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Суд зазначає про те, що неспроможними є доводи адвоката Неруша О.В. щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння.

Так, з долученого до матеріалів відеозапису з бодікамер № № 471702, НОМЕР_4 та 471525, вбачається, що працівником поліції встановлено наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зокрема: виражене тремтіння пальців рук (05:10 хвилина та далі), що власне і не заперечувалося самим ОСОБА_1 та, неприродна блідість обличчя (05:19 хвилина та далі), що і стало підставою для пропозиції останньому пройти огляд на визначення стану сп`яніння (05:55 хвилина та далі).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.

Так, з відеозапису з бодікамер № № 471702, НОМЕР_4 та 471525 вбачається, що працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку із роз`ясненням процедури проходження такого огляду (06:00 хвилина та далі), на що останній відповів відмовою (07:45 хвилина та далі).

Суд не бере до уваги доводи адвоката Неруша О.В. щодо порушення поліцейськими порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з підстав ненадання останньому направлення на такий огляд, оскільки вони спростовуються тим, що ані Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ані Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, не передбачено обов`язку працівників поліції вручати таке направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у разі відмови водія від його проходження.

Разом з цим, суд зазначає про те, що відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

З цих підстав, а також з урахуванням того, що на момент висловлення ОСОБА_1 згоди на проходження огляду на стан сп`яніння (14:50 секунд та далі), ним вже було висловлено відмову від такого проходження (07:45 хвилина та далі) та, після повторного роз`яснення йому його прав, в тому числі на правову допомогу та, наслідків такої відмови (10:20 хвилина та далі), останній підтвердив таку відмову, чим власне порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а працівниками поліції вже було розпочато протокольну процедуру оформлення такого правопорушення (10:40 хвилина та далі), суд дійшов переконливого висновку про те, що вищезазначені доводи адвоката Неруша О.В. є неспроможними, оскільки не спростовують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР та вчинення останнім вказаного правопорушення.

Крім того, з відеозапису вбачається, що правниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 вимоги ст. 266 КУпАП щодо його відсторонення від керуванням транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши фактичні обставини справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: обставинами, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 115780 від 02 квітня 2023 року; відеозаписом з бодікамер 471702, 472998 та 471525 від 02 квітня 2023 року; рапортом інспектору взводу 1 роти4 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області Савран Д.С. від 02 квітня 2023 року.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, зазначені докази є належними, допустимими, чіткими та достатніми, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

При призначенні адміністративного стягнення, враховую характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які пом`якшують покарання та які обтяжують покарання, його майновий стан та інші вимоги ст. ст. 33-35 КУпАП.

При накладенні стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, вважаю, що обставини правопорушення і його наслідки вказують на те, що стягнення на правопорушника повинно бути накладене у виді штрафу на користь держави із позбавленням права керування транспортним засобом, яке відповідно до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33-36, 40-1, 130, 268, 283-285 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь Держави у розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 17000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя А.І. Приваліхіна