ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Козленко Ю.В.

захисника Давиденка Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Давиденка Є.С., що діє в інтересах особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22.06.2023р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16 травня 2023 року, серії АПР18, № 071519, 16 травня 2023 року близько 13-50 години на автодорозі М-14 сполученням «Мелітополь-Новоазовськ», 157 км., водій ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів на транспортному засобі «Мерседес-Бенц Спрінтер 212», державний номер НОМЕР_1 , за маршрутом «Одеса-Миколаїв» без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до пункту 24 статті 7 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 164 ч.1 КУпАП.

Постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник особи, притягнутої до адміністративної відповідальності адвокат Давиденко Є.С., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає оскаржувану постанову прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня вказівка на конкретних осіб ( пасажирів), яким ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення. А протокол сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також зазначає, що до протоколу не долучено жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно надавав послуги з перевезення пасажирів, а DVD диск з відеозаписом, долучений до матеріалів справи є не допустимим доказом.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 не дотримався. Прийняв необґрунтоване та невмотивоване рішення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18, № 071519, 16 травня 2023 року близько 13-50 години на автодорозі М-14 сполученням «Мелітополь-Новоазовськ», 157 км., водій ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів на транспортному засобі «Мерседес-Бенц Спрінтер 212», державний номер НОМЕР_1 , за маршрутом «Одеса-Миколаїв» без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до пункту 24 статті 7 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт». (а.с. 1).

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, суд послався на: протокол про адміністративне правопорушення та на доданий до протоколу відеозапис з DVD- R диску.

За змістом частини першої статті 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, визнаються адміністративними правопорушеннями та тягнуть за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Об`єктом правопорушень, передбачених частиною першою статті 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Визначення господарської діяльності міститься, зокрема, у Господарському кодексі України (далі ГК України). Відповідно до статті 3 цього Кодексу під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (стаття 42 ГК України).

Згідно зі статтею 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єкти господарювання реалізують свою господарську компетенцію на основі права власності, права господарського відання, права оперативного управління відповідно до визначення цієї компетенції у цьому Кодексі та інших законах.

Отже, незалежно від наявності/відсутності мети отримання прибутку, господарською діяльністю є виготовлення, реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг, що здійснюється самостійно (ініціативно) та систематично.

Саме у разі здійснення такої (господарської) діяльності та реалізації господарської компетенції особи визнаються суб`єктами господарювання та підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку як юридична особа чи фізична особа підприємець (стаття 58 ГК України).

За відсутності в діяльності особи ознак самостійності (ініціативності) та систематичності, а також господарської компетенції відсутні підстави для висновку про її господарський характер, а отже, і про обов`язок особи зареєструватись як суб`єкт господарювання.

З огляду на зазначене під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 164 КУпАП, при встановленні об`єктивної сторони складу правопорушення, яке полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, з`ясуванню підлягають як факти здійснення реалізації продукції (виконання робіт чи надання послуг) особою без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, так і факти систематичності такої діяльності (три і більше разів), її самостійність та ініціативність, наявність в особи господарської компетенції щодо такої діяльності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, суб`єктом правопорушення було зазначено ОСОБА_1 , який надавав послуги з перевезення пасажирів на транспортному засобі «Мерседес-Бенц Спрінтер 212», державний номер НОМЕР_1 , за маршрутом «Одеса-Миколаїв» без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції вину у вчиненому не визнав, заперечував викладені у протоколі обставини. Пояснював, що зареєстрований на сайті «Бла Бла Кар». 16 травня 2023 року їхав на автомобілі «Мерседес-Бенц Спрінтер 212», державний номер НОМЕР_1 , по справам, у напрямку м. Одеса та через сайт взяв собі попутників. Це був поодинокий випадок. Господарською діяльністю не займається, наданням послуг з перевезення пасажирів не займається.

Перевіряючи матеріали справи апеляційний суд вважає, що є слушними доводи ОСОБА_1 та його захисника відносно того, що в суді першої інстанції не було доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 така діяльність здійснювалась та мала систематичний характер, у протоколі не наведено, жодних доказів чи свідчень щодо існування таких обставин (фактів) до протоколу додано не було.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами захисника щодо неналежності, як доказу відеозапису з доданого до протоколу DVD- R диску.

Так, відеозапис не містить будь якої інформації, щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. З відеозапису не вбачається, який саме транспортний засіб було зупинено працівниками поліції, зображення та державний номер цього автомобілю не зафіксовано на відео. З відеозапису також не можливо ідентифікувати жодного з присутніх осіб при складанні протоколу. Відсутні відео зображення осіб, що були учасниками події, як водія зупиненого транспортного засобу так і інших осіб. Відеозапис не містить пояснень осіб, які б надали свідчення щодо обставини перевезення ОСОБА_1 пасажирів.

Тобто, відеозапис на DVD- R диску не підтверджує обставини зазначені в протоколі в про адміністративне правопорушення, а отже не може бути визнаний належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Окрім того, з рішення суду першої інстанції не вбачається повною мірою встановлених судом під час розгляду справи обставин, які становлять об`єктивну сторону адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 164 КУпАП, у тому числі щодо систематичної, самостійної та ініціативної господарської діяльності ОСОБА_1 без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, відповідно до закону, із посиланням на відповідні докази, досліджені судом, щодо конкретних встановлених судом фактів, які б свідчили про протиправну діяльність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, слід зазначити, що у разі не доведення здійснення особою саме господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, сам по собі одиничний факт вчинення певних дій по перевезенню пасажирів, не визнається адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 164 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, був зроблений без дослідження всіх обставин справи, з порушенням норм КУпАП та належним чином не мотивований.

Відповідно до положень частини 3 статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на вищевказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів без державної реєстрації, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП .

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164 КУпАП., що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Тому апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Давиденка Є.С., що діє в інтересах особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22.06.2023р, якою ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.