П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.07.2023 року Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої лікарем КНП 2-ї міської поліклініки м. Львова, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ст.122-4 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Як вбачається з матеріалів справи, 04.01.2023 о 18:55 год. в м. Львів на перехресті вул. Наукова-Симоненка, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Nissan Note д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП та залишила місце пригоди не повідомивши орган поліції.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції як порушення вимог пункту 2.10.А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення. В яких зазначила, що 04.01.2023 року біля 19.00 год керувала транспортним засобом «Ніссан Ноут» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Наукова у м. Львові. Почувала себе добре, зауважень до стану дороги чи технічного стану керованого транспортного засобу не мала, рухалася з незначною швидкістю, десь біля 20-30 км/год. На світлофорі горіло зелене світло. Під`їжджаючи до пішохідного переходу побачила, як праворуч від неї розпочала рух пішохід жінка. Вона різко ступила на пішохідний перехід і розпочала дуже швидкий рух по ньому, при цьому не дивилася ні праворуч ні ліворуч. ОСОБА_1 застосувала гальмування та зупинила керований мною автомобіль перед пішохідним переходом, натиснувши на сигнал клаксону. У такий спосіб ОСОБА_1 хотіла привернути увагу пішохода, оскільки на її думку, перед початком свого руху вона мала би переконатися у безпечності такого маневру для себе та інших учасників дорожнього руху. Жінка пішохід обурилася такою реакцією ОСОБА_1 та підбігла до її автомобіля і почала шарпати ручку водійських дверей, намагаючись відкрити їх. При цьому вона голосно на ОСОБА_1 кричала, застосовуючи нецензурну лексику. ОСОБА_1 відкрила двері та розпочала спілкування з нею. На зауваження ОСОБА_1 про те, що вона має бути уважною, переходячи дорогу, та образливо висловлювалася в сторону ОСОБА_1 . ОСОБА_1 в свою чергу заперечувала те, що щось порушила, оскільки вважала пішохода винною в тому, що через її неуважність могла статися ДТП. Після завершення словесної перепалки жінка пішохід продовжила свій рух далі по пішохідному переходу, а ОСОБА_1 продовжила далі рух своїм транспортним засобом. Додала, що оскільки вона нічого не порушувала, то вважає, що підстав для притягнення її до відповідальності немає. Просила суд прийняти до уваги її письмові пояснення та врахувати їх при розгляді складених адміністративних матеріалів.

Адвокат Хом`як О.Г. в інтересах ОСОБА_1 в судових засіданнях вину ОСОБА_1 заперечив. Пояснив, що сукупність вказаних обставин в протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 026373 від 15.03.2023 року не створюють складу адміністративного правопорушення. Крім цього додав, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог ч.2 ст. 254 КУпАП. Зокрема, протокол складено 15.03.2023 року, проте подія мала місце 04.01.2023 року, тобто через два з половиною календарних місяці після такого. При цьому з матеріалів справи вбачається, що про наявність особи (потенційного правопорушника) працівникам поліції було відомо ще з 01.03.2023 року. В якості доказів вини ОСОБА_1 в порушенні вимог п.2.10 ПДР України, адміністративні матеріали містять: два письмових пояснення пішохода ОСОБА_2 від 01.03.2023 року та 13.03.2023 року; рапорт слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП № 2, написаний своєму начальникові на підставі зазначених письмових пояснень та скерування на консультацію до лікаря нейрохірурга, виданого 04.01.2023 року ОСОБА_2 . Міським травматологічним пунктом № 1. Інших доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, адміністративні матеріали не містять. Щодо пояснень пішохода ОСОБА_2 , вважаємо, що такі мають бути критично оцінені судом з огляду на те, що вони містять істотні розбіжності, крім того були надані працівникам поліції лише через два місяці після самої події. Щодо рапорту слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП № 2, який був поданий начальникові на підставі письмових пояснень заявниці, то такий доказ с неналежним з огляду на те, що він написаний лише на підставі зазначених пояснень, без будь-яких посилань на наявність тих чи інших доказів, які б підтверджували викладені у ньому обставини справи. Щодо скерування, виданого ОСОБА_2 04.01.2023 року Міським травматологічним пунктом № 1, то з нього вбачається, що заявниця звернулася до травмпункту з приводу ЗЧМТ, струс головного мозку, забоїв, підшкірних гематом лівої гомілки та лівого стегна, та отримала направлення на консультацію до лікаря нейрохірурга. Однак, інформація про результати проведеного обстеження лікарем нейрохірургом, встановлення діагнозу та призначення лікування в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутня. Отже, твердження заявниці та працівників поліції про те, що остання отримала тілесні ушкодження та ще й пов`язані із вказаною пригодою, безпідставні та необґрунтовані. Лікар нейрохірург мав провести загальний огляд хворого з визначенням стану його самопочуття, встановленням стану свідомості та ряду інших життєво-важливих показників, на підставі чого постановити діагноз. У випадку наявності підозр на травми, пов`язані із ЗЧМТ та струсом головного мозку мало бути проведене комплексне обстеження з лабораторними дослідженнями крові, виявленням маркерів запалення, ЕКГ, електроенцефалограми, КТ й МРТ, що також є відсутнім у матеріалах справи. При цьому як було вище зазначено, в матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідків правопорушення, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, схема місця ДТП та відмітка про вилучення посвідчення водія у протоколі про адміністративне правопорушення. Письмові пояснення заявниці спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 та фотографіями належного їй транспортного засобу, долученими в копіях до зазначеного клопотання. З огляду на зазначене просив закрити провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У відповідності ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Беручи до уваги до п. 2.10а Правил дорожнього руху, у якому зазначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, потерпілих, а також іншими документами.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) встановлених і зазначених у

Вирішуючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4КУпАП, суд враховує наступне.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №026373 від 15.03.2023 року спростовуються наданими до суду поясненнями по справі від ОСОБА_1 .

За таких обставин суд надає перевагу поясненням ОСОБА_1 , а не іншим доказам, наданим працівниками поліції.

Виниклі сумніви щодо порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які б знаходились в причинному зв`язку з інкримінованим останній залишенням місця ДТП, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 124, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівської апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Мартьянова С.М.