Справа №: 671/1239/23

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2023 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В., з участю захисника Дембіцького О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

встановила:

17 травня 2023 року о 21 год. 49 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по вул. Незалежності, 1, в м. Волочиськ керував автомобілем ЗАЗ-1102, державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.п. а п. 2.9. Правил дорожнього руху.

Крім того, 17 травня 2023 року о 21 год. 49 хв. ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, в м. Волочиськ по вул. Незалежності, 1 керував автомобілем ЗАЗ-1102, державний номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права на керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.п. а п. 2.1. Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні захисник просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог законодавства, в тому числі без залучення двох свідків, які перебували на місці зупинки. Вказував, що газоаналізатор, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння проходив калібровку з порушенням шестимісячного строку, тому результат огляду є неналежним та недопустимим доказом. Крім того, вважає, що результат 0,40 проміле є мінімальним відхиленням від похибки пристрою. Посилається на те, що відеозапис обставин правопорушення не є безперервним та на відеозаписі не зафіксовано того, що ОСОБА_1 погодився із результатом огляду і те, що йому пропонували пройти огляд в медичному закладі.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, враховуючи наступне.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.п.а п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.п.а п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За нормативним визначенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією нормою настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до приписів норми ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Доказами відповідно до ст. 251 КупАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 405001, серії ААД № 405002 від 17.05.2023 року (а.с. 1, 22), результатами тестування на алкоголь ОСОБА_1 приладом Drager-Alkotest 6810 від 17.05.2023 року (тест № 246), згідно якого у ОСОБА_1 виявлено стан сп`яніння 0,40 проміле (а.с. 2), даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), відеозаписом обставин правопорушення, що записаний на dvd-r диск (а.с. 4), даними картки обліку адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, постановою про накладення адміністративного правопрорушення серії БАА № 265777 від 02.02.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с. 24), довідкою, виданою старшим інспектором СРПП відділу поліції №2 Хмельницкого РУП ГУНП в Хмельницькій області Самбором О.О. (а.с. 5).

Вирішуючи дану справу, суд приймає до уваги також і ті обставини, що ОСОБА_1 не оскаржував результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, а в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі з результатами згоден власноручно написав згоден та поставив підпис (а.с. 3).

Як вбачається із дослідженого відеозапису ОСОБА_1 усно пояснив працівникам поліції, що він вживав алкогольні напої (випив два стакана пива) та від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, однак змінив своє рішення та пройшов огляд на місці зупинки. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки не вимагав надати йому сертифікат відповідності чи свідоцтво про повірку приладу.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 погодився із результатами огляду проведеного поліцейськими на місці зупинки за допомогою технічного приладу та не висловлював незгоди з отриманими результатами огляду, то у поліцейських не було підстав забезпечувати проведення такого огляду у медичному закладі охорони здоров`я.

З роздрукованого результату огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу Drager Alkotest 6810 вбачається, що датою калібрування приладу є 23 серпня 2022 року. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747, вказаний інтервал становить 1 рік, тобто до 23 серпня 2023 року (огляд проводився 17 травня 2023 року), що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Drager Alkotest 6810, а відтак підстави для визнання результатів приладу недійсними відсутні.

Таким чином, поліцейським правомірно застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння газоаналізатор Drager Alkotest 6810 та його показники є допустимими доказами.

Згідно з п.п. 7-10 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з технічними даними приладу Drager Alcotest 6810 границі допустимої основної похибки становлять: - абсолютної +/- 0,02 мг/дм3 (в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,4 мг/дм3); - відносної +/-5% (в інтервалі діапазону вимірювань понад 0,4 мг/дм3); - абсолютної +/- 0,042 % (в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84 %); - відносної +/-5% (в інтервалі діапазону вимірювань понад 0,84 %).

Отже, показник 0,4 проміле перевищує межу допустимої похибки приладу Drager Alcotest 6810.

Твердження захисника про те, що відеозапис, наявний в матеріалах справи є неналежним та недопустимим доказом у справі, суд до уваги не приймає, оскільки даний відеозапис не містить ознак фальсифікації та сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає.

На відеозаписі відображенні обставини, які підлягають доказуванню у даній справі, зокрема, керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не маючи на це відповідного права, проходження ним огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Drager-Alkotest 6810 на місці зупинки, результати такого огляду, а також відображені обставини складання адміністративних матеріалів.

Підстав для визнання даних відеозаписів недопустимим доказом немає, оскільки вони отримані поліцейським відповідно до вимог Закону України Про Національну поліцію та узгоджуються даними протоколу.

Вирішуючи питання щодо накладення адмінстративного стягнення, суд враховує те, що відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, з дотриманням закріплених в Конституції України принципів законності, гуманізму і справедливості, з урахуванням характеру та ступеня небезпечності вчинених правопорушеннь, враховуючи ступінь вини правопорушника, його особу та майновий стан, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі, встановленому у статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП у частині накладення штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом є безальтернативною.

Застосовуючи щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом суд враховує, що вказане стягнення прямо передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому застосовується саме до осіб, які не мають права керування транспортним засобом.

Стаття 30 КУпАП із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 1251-ІХ від 16.02.2021 року, не перешкоджає застосування судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія.

Крім того, ч. 5 ст. 126 КупАП є спеціальною нормою відносно ст. 30 КУпАП, яка є загальною нормою, а тому, застосуванню підлягає саме спеціальна норма.

Вирішуючи дану справу суд враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КпАП України, є одним з найбільш тяжких порушень у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Так, водій, який не має права керування транспортним засобом, є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Суд визначає для ОСОБА_1 дане адміністративне стягнення з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому та спонукання його до правослухняності. На думку суду, дане адміністративне стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення правопорушника.

Адміністративне стягнення у виді оплатного вилученням транспортного засобу суд не призначає ОСОБА_1 , оскільки органом поліції транспортний засіб не вилучався.

Керуючись ст. ст. 9,10, 27, 30, 33, 36 40-1, 126 ч. 5, 130 ч. 1, 245, 251,268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

На постанову може бути подана скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя: