Провадження № 33/801/613/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,

за участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 117379 від 06 червня 2023 року водій ОСОБА_2 06.06.2023 о 16.10 год. в м. Вінниця по вул. Хлібна, 18, керував транспортним засобом «Камаз 55111», д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв припаркованим, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2023 року звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження в справі закрито.

Не погоджуючись з такою постановою суду потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просив оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою призначити покарання в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, проте вважав, що характер даного правопорушення не відповідав тій суспільній небезпечності, яка є типовою для даного виду правопорушення та не призвело до тяжких наслідків.

Однак апеляційний суд не погоджується із застосуванням судом першої інстанції ст. 22 КУпАП та звільненням ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адмінправопорушення, оскільки малозначним діянням є діяння, яке не призвело до заподіяння значної шкоди.

Як встановлено в судовому засіданні потерпілому ОСОБА_1 заподіяна значна матеріальна шкода внаслідок пошкодження автомобіля. На день розгляду справи шкода не відшкодована, а тому висновок суду про малозначність вчиненого адміністративного правопорушення є таким, що не відповідає вимогам закону.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 117379 від 06.06.2023 року, схемою місця ДТП, де відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв`язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Підстави ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази відсутні, оскільки вони є належними та допустимими доказами і повністю узгоджуються як між собою та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення ПДР України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого останнім правопорушення, особу ОСОБА_2 , який вину у скоєному хоча і визнав, однак шкоду не відшкодував, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також думку потерпілого, який просив призначити покарання в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Таким чином, з урахуванням того, що накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить в сумі 340 грн, оскільки таке адміністративне стягнення буде сприяти вихованню ОСОБА_2 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з ухваленням нової постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 124, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2023 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський