Справа № 720/1567/23
Провадження № 3/720/682/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2023 року близько 21 години 43 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedez- Benz 190», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 238 км автодороги Н-03 в с. Припруття Чернівецькій області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення повністю визнав та у вчиненому розкаявся.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю доказана дослідженими доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 386937 від 06 травня 2023 року вбачається, що 06 травня 2023 року близько 21 години 43 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedez- Benz 190», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 238 км. автодороги Н-03 в Чернівецькій області в стані алкогольного сп`яніння, а саме результат тестування на спеціальний технічний засіб 1,71 проміле.

З наявних в матеріалах справи роздруківки приладу алкотестер Драгер від 06 травня 2023 року, а також акту огляду щодо результатів огляду на стан сп`яніння вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння із результатом 1,71 проміле.

З переглянутого в суді відеозапису проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння вбачається, що використаний технічний засіб показав наявність етилового спирту у видихуваному ним повітрі в кількості 1,71 проміле.

Також з вказаного відеозапису та акту огляду щодо результатів огляду на стан сп`яніння вбачається, що ОСОБА_1 після оголошення йому результатів тестування погодився із ними та не забажав їхати до закладу охорони здоров`я для проходження повторного тестування на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи актом огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також наголосив, що згідний з результатом, який показав алкотестер Драгер та вину у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить наявність його підписів в протоколі про адміністративне правопорушення, роздруківці з приладу «Драгер» та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, останній не заперечував та погодився із такими твердженнями працівника поліції.

Крім того, факт керування транспортним засобом підтверджується переглянутим відео з реєстратора службового автомобіля працівників поліції.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським у відповідності до ст. 266 КУпАП, а саме з використанням спеціальних технічних засобів та із застосовуванням технічних засобів відеозапису, матеріали якого долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Дослідженні докази у вказаній справі є послідовними та доповнюють один одного, відповідають обставинам справи, а тому не викликають сумнів у їх достовірності та поза розумних сумнівів доводять вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що було зафіксовано поліцейським в порядку ч. 2 ст. 266 КУпАП з використанням спеціальних технічних засобів та із застосовуванням технічних засобів відеозапису.

При цьому, слід звернути увагу на те, що відповідно до чинного законодавства водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу або не погоджується з отриманим результатом.

У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, то огляд на стан сп`ягніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом. Однак, до цих причин можливо також віднести сумніви водія в тому, що прилад за допомогою, якого було проведено огляд не має сертифікату та свідоцтва про реєстрацію і не дозволяє отримати об`єктивний результат щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

А тому, приходжу до висновку, що працівник поліції складаючи протокол про адміністративне правопорушення, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, а ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б спростували обставини викладені у протоколі.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також його майновий стан.

Приймаючи до уваги наведене, приходжу до висновку про необхідність накладання на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 221, 251, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

Постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.