Справа № 760/9307/23 суддя в І-й інстанції Мозолевська О.М.
Провадження № 33/824/5290/2023 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П ОС ТА НО ВА

Іменем України

04 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кіщака Дмитра Сергійовича на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в телекомпанії «ICTV», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09 квітня 2023 року серії ААД 437839 09 квітня 2023 року о 21 год. 25 хв., в м. Києві, по пр.-т. Відрадний, 47, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Galant», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 чек №0068 тест №544. Результат: стрілки драгера, що значить більше 5,00 проміле, прилад №0284. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09 квітня 2023 року серії ААД № 369280 09 квітня 2023 року о 21 год. 25 хв., в м. Києві, по пр.-т. Відрадний, 47, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Galant», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не впорався з керуванням та зробив наїзд на перешкоду, а саме стовпчик девіатора, чим було завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави.

Ухвалюючи зазначену постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина у вчиненні зазначеного правопорушення є доведеною зібраними у матеріалах справи доказами.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Кіщак Д.В.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду через порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Кіщак Д.С. вказує про те, що під час розгляду справи суддею не були вчинені дії, що передбачені ст. 279 КУпАП, у тому числі дослідження всіх доказів, а саме в судовому засіданні не був допитаний свідок ОСОБА_2 , клопотання про допит якого від 04 липня 2023 року було задоволено судом та долучено до матеріалів справи (а.с. 87). Відповідно до матеріалів адміністративного провадження вбачається, що жодні докази, якими підтверджується факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та проведення огляду у встановленому законом порядку і вчинення ДТП відсутні, а тому висновки суду в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи. Відсутність в матеріалах адміністративного провадження доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, матеріали справи містять ряд інших порушень працівників патрульної поліції, які виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Всупереч вимогам ст. 266, 265-2 КУпАП, від керування автомобілем ОСОБА_1 не відсторонили. При цьому, неможливо використовувати як доказ, наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 через те, що він не був водієм і не повинен був проходити огляд на стан сп`яніння. Захисник також вказує, що матеріали справи не містять жодних доказів порушення п.12.3 ПДР з боку ОСОБА_1 , тому виключається наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Кіщака Д.С.,вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як вбачається з протоколу серії ААД №369280 водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Galant», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не впорався з керуванням та зробив наїзд на перешкоду, а саме стовпчик девіатора, чим було завдано матеріальних збитків.

Зазначене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, відеозаписом з місця події. Будь-яких доказів на спростування зазначених обставин ОСОБА_1 та його захисник Кіщак Д.С. суду не надали.

При цьому, ОСОБА_1 суду пояснив, що він не керував транспортним засобом, за кермом був його син, який пробив колесо, а ОСОБА_1 приїхав, щоб йому допомогти. Разом з тим, зазначені доводи спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Так, з відеозапису № 437839-1, на 00:26 с. запису працівники поліції підійшли до автомобіля, який стояв з увімкненими аварійними сигналами та за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Працівники поліції поцікавилися в останнього, чому автомобіль стоїть з порушенням правил дорожнього руху, на що останній повідомив, що він вдарився колесом.

На 00:40 с. працівник поліції запитує ОСОБА_1 чи вживав останній алкоголь. На зазначене останній повідомив, що вживав, але вже після того, як вдарився колесом. Визнає, що в`їхав у відбійник.

Зазначені обставини спростовують доводи ОСОБА_1 , що останній не керував транспортним засобом. Крім того, про те, що транспортним засобом керував саме син та здійснив наїзд на відбійник, останній не повідомляв працівникам поліції з моменту початку спілкування до проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, будь-яких інших осіб ні в транспортному засобі, ні поруч з ним під час з`ясування працівниками поліції обставин ДТП на відео не вбачається.

Відтак, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оскільки на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП місцевим судом закрито.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 09 квітня 2023 року о 21 год. 25 хв., в м. Києві, по пр.-т. Відрадний, 47, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Galant», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 чек №0068 тест №544. Результат: стрілки драгера, що значить більше 5,00 проміле, прилад №0284.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення та долученою до нього роздруківкою з Драгера з показниками (стрілки драгера, що значить більше 5,00 проміле), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, актом огляду на стан сп`яніння.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно положень Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». За результатами огляду прилад «Драгер-7510» показав стрілки, що свідчить про те, що результат вище 5,00 проміле алкоголю.

Зазначені обставини ОСОБА_1 не спростовує, незгоду з результатами огляду не висловлював, при цьому вказував, що дійсно вживав алкоголь після наїзду колесом на відбійник.

Заперечуючи вину в місцевому суді, а також у суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Кіщак Д.С. серед іншого вказував про те, що факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведено. При цьому, апеляційна скарга не містить доводів в частині керування ОСОБА_1 транспортним засобом в тверезому стані і вживання алкоголю після прибуття на місце події.

Не дивлячись відсутність зазначених доводів, апеляційний суд вважає пояснення ОСОБА_1 в частині вживання алкоголю після ДТП, такими, що не відповідають дійсності.

Пояснення ОСОБА_1 надані в різний час під час провадження у справі є не послідовними, змінюваними та такими, що суперечать іншим доказам у справі.

З наданого суду відеозапису вбачається, що на момент приїзду працівників поліції ОСОБА_1 не заперечував керування транспортним засобом та вчинення наїзду на перешкоду. При цьому, вказував, що вжив алкоголь після ДТП.

Через деякий час, здійснивши дзвінок по телефону, ОСОБА_1 вказав, що він взагалі за кермом не перебував. Автомобілем керував його син, який пробив колесо. Він же прибув на місце події допомогти сину в заміні колеса.

В той же час, ніякого іншого водія на місці події поліцейські не виявили. Ніякої допомоги в заміні колеса ОСОБА_1 нікому не надавав і сам дії направлені на його заміну не здійснював. Ніякого алкоголю чи тари з-під нього на місці події зафіксовано не було.

В даному випадку, дії особи, яка, з її слів приїхала на допомогу в приведенні технічного стану автомобіля до стану, в якому його можна було б експлуатувати, що виразились у вживанні алкоголю на місці, де він збирався надавати таку допомогу, та ще й у кількості, що потягла за собою надзвичайно сильне сп`яніння (більше 5 проміле алкоголю в крові) не тільки не є логічними, не мотивованими, а й з урахуванням непослідовних пояснень зазначеної особи, є неправдивими. Відтак, апеляційний суд вважає пояснення ОСОБА_1 в частині вживання ним алкоголю після наїзду ним на перешкоду, тобто ДТП якого він, враховуючи його наступні пояснення взагалі не вчиняв, оскільки за кермом не був - є такими, що надані з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Отже, доводи щодо недоведеності керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейського.

Серед іншого, захисник також вказує про те, що матеріали справи не містять направлення на огляд, а також вказує, що ОСОБА_1 не пропонувалося пройти альтернативний огляд на стан сп`яніння, зокрема в медичному закладі.

Разом з тим, зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом через їх безпідставність.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до положень Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З зазначеного вбачається, що направлення водія на огляд до медичного закладу складається поліцейським виключно у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду.

При цьому, зазначене направлення подається виключно до медичного закладу до якого доставляється особа, що притягається до адміністративної відповідальності.

В даному випадку, ОСОБА_1 не відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, незгоду з результатами огляду не висловлював, що взагалі виключає необхідність складення будь-якого направлення.

Крім того, з наявного у матеріалах справи відеозапису №437839-1, а саме на 01:58 с. запису вбачається, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, на що останній виявив бажання пройти такий огляд саме на місці зупинки.

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо того, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі є необґрунтованими та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною, останній не спростував обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 та його захисника Кіщака С.Д. про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в місцевому суді доказів у справі та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення, а, відтак, підстави до задоволення апеляційної скарги та скасування постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кіщака Дмитра Сергійовичазалишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв