Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/4258/23
П О С Т А Н О В А

22 грудня 2023 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті Кравченко А.О. складено протокол про адміністративне правопорушення №023419 від 06.10.2023, згідно якого 06.10.2023 в м. Овруч по вул. Шевченка, 36 ОСОБА_1 проводив господарську діяльність з перевезення пасажирів на автомобілі марки «VOLKSWAGEN», реєстраційний номер НОМЕР_1 », без державної реєстрації та отримання ліцензії на таксі, чим порушив ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши, що він не здійснював господарську діяльність. Привіз в місто дружину. Коли під`їхали інспектори він сидів в автомобілі з дружиною та пив каву. Він не так давно перестав працювати на господаря і не зняв фішку з автомобіля.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Тобто, об`єктом такого адміністративного порушення є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України господарська діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно із частиною 1 ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Пунктом 1.32 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» визначено господарську діяльність як будь-яку діяльність особи, направлену на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи і через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Відповідно до п.3 листа Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства при вирішенні спорів» №01-8/453 від 26.06.1995 підприємницькою може вважатися лише діяльність з виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг і зайняття торгівлею з метою одержання прибутку ( не доходу). У разі відсутності такої мети немає правових підстав вважати діяльність господарюючого суб`єкта підприємницькою.

В п. 4 постанови від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, обов`язковими ознаками господарської діяльності є систематичність (не менш ніж три рази протягом одного календарного року) та отримання прибутку. Відтак істотними ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є, по-перше, факт надання послуг за винагороду та, по-друге, систематичний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності

В п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" законодавець закріпив, що серед інших видів господарської діяльності ліцензуванню підлягають: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Частиною 6 ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено перелік документів для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі, зокрема, для автомобільного перевізника це ліцензія та інші документи, передбачені законодавством України, для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

Міністерство інфраструктури України наказом № 590 від 09.08.2022 затвердило Порядок застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті.

Згідно з ч.3 розділу 1 вказаного Порядку працівники Укртрансбезпеки в обов`язковому порядку мають застосовувати засоби фото- і відеофіксації під час: планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі); державного ринкового нагляду; розгляду справ про порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом; розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язаних з порушенням правил надання послуг та вимог безпеки при наданні послуг з перевезення пасажирів чи вантажів автомобільним транспортом; моніторингу діяльності посадових осіб Укртрансбезпеки.

Посадова особа Укртрансбезпеки забезпечується портативним відеореєстратором та накопичувачем (у разі потреби), який особисто отримує у відповідальної особи.

Відповідно до ч.5 розділу 2 зазначеного Порядку портативний відеореєстратор вмикається посадовою особою Укртрансбезпеки та повинен перебувати в режимі відеозйомки з аудіо супроводженням під час здійснення відповідних заходів, визначених пунктом 3 розділу I цього Порядку, крім випадків, пов`язаних з виникненням у посадової особи Укртрансбезпеки приватного становища (відвідування вбиральні, кімнати відпочинку, перерви для приймання їжі тощо).

Посадова особа Укртрансбезпеки зобов`язана вмикати портативний відеореєстратор під час:

1) рейдових перевірок (перевірок на дорозі): зупинення транспортного засобу, процесів виявлення та фіксування порушень, спілкування з фізичними особами;

2) планових, позапланових перевірок: під час спілкування з суб`єктами господарювання, визначеними Законами України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", "Про ліцензування видів господарської діяльності", та їхніми представниками; процесу вручення посвідчення (направлення); виявлення недоліків у процесі перевірки (на усну вимогу не надано запитуваної інформації); процесу вручення акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) та ознайомлення з ним; процесу вручення припису/розпорядження; процесу вручення протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення, що розглядається, долучено оптичний диск марки «DVD-R» із відеозаписами з портативного відеореєстратора, на якому наявні два відеофайли.

При перегляді в судовому засіданні вказаного DVD+R диску з відеозаписами події, яка мала місце 06.10.2023 за участю ОСОБА_1 , судом встановлено, що на відео файлі під назвою 0426 MEDIA відображено автомобіль марки «VOLKSWAGEN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому перебуває водій та особа жіночої статі (п`ють каву). Інспектор відділу державного нагляду (контролю) підійшов до водія і запропонував йому пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та ліцензію на перевезення пасажирів, так як його автомобіль обладнаний фішкою таксі. Водій пояснив, що він нічого не порушував, пасажирів не перевозив, а з жінкою п`є каву, а тому відмовляється надавати документи інспектору. Потім з даху автомобіля зняв фішку і поклав її в багажник. Після чого інспектор зателефонував до відділу поліції і викликав наряд. Коли прибули працівники поліції, водій пред`явив їм посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Інспектор відділу державного нагляду (контролю) роз`яснив водію, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за зайняття господарською діяльністю з перевезення пасажирів без державної реєстрації та отримання ліцензії на таксі.

На іншому відео файлі під назвою 3426 MEDIA відображено складання інспектором відділу державного нагляду (контролю) протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ознайомлення його з даним протоколом. Поряд з тим, інспектор не роз`яснив водію його права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є порушенням його права на захист.

Відтак, відеозаписи не містять зафіксованого факту, що ОСОБА_1 взагалі 06.10.2023 керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN», реєстраційний номер НОМЕР_1 та перевозив пасажирів; факту його зупинки працівниками відділу державного нагляду (контролю).

Тобто, вказаними відеозаписами, які є об`єктивним доказом у справі, не підтверджено факту керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем та перевезення пасажирів, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів без наявності ліцензії на право зайняття господарською діяльністю регулярно, постійно та суттєво, з метою одержання прибутку суду не надано.

Сам по собі факт розміщення фішки таксі на даху автомобіля не може бути покладено в основу рішення у справі при відсутності будь-яких інших доказів (пояснення свідків, ймовірних пасажирів транспортного засобу, що могли б підтвердити систематичність вчинення пасажирських перевезень на таксі, що могло свідчити про здійснення господарської діяльності без отримання ліцензії на даний вид діяльності, відомості у вигляді витягу з реєстру платників єдиного податку та свідоцтва платника єдиного податку, якими можна підтвердити чи спростувати факт підприємницької діяльності ОСОБА_1 тощо)

За встановлених обставин, проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області, суд установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є недоведеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 8 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

Згідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, за встановлених обставин та визначення правового врегулювання суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 164, 280, 283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд.

Суддя: А. Л. Гришковець

Повний текст постанови складено 28 грудня 2023 року