ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8574/23
провадження № 3/753/3874/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Якусик О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом серії ДПР18 №043395, 12 травня 2023 року о 23 год. 10 хв. в місті Києві по вул. Соломії Крушельницької, 4 водій ОСОБА_1 керував ТЗ Хюндай Соната д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився на місці, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначив про невизнання свої вини та подав письмові пояснення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Юрчук Ю.Л. подав заперечення на протокол, в яких вказав, що працівники поліції, прибувши на виклик 102, невірно оцінили ситуацію, не повідомили, які саме правила дорожнього руху порушив ОСОБА_1 , безпідставно звинуватили його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та складаючи відносно нього протокол, не дотрималися процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП, та порушили його права.

Захисник вважає, що для того щоб виявити вказане правопорушення, транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності) може поставити під сумнів й саму процедуру виявлення «нетверезого водія». Так, адвокат наголошує, що ОСОБА_1 не був зафіксований за кермом транспортного засобу, він взагалі не був в транспортному засобі, а автомобіль був запаркований на паркувальному майданчику відповідно до Правил дорожнього руху, а тому факт керування не доведено належними та допустимими доказами; працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 , яка справа підлягає розгляду, незаконно затримали його, не вжили заходів щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Крім цього, зазначає, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти процедуру огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера або у лікаря-нарколога, однак така процедура застосовується виключно до водії, хоча він не знаходився за кермом. Також ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною другою статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як зазначалось, 21 червня 2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням ним пункту 2.5 ПДР України, тобто відмовою у проходженні огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Частиною шостою статті 266 КУпАП встановлено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння підтверджується долученим до протоколу відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, що був досліджений судом.

Оцінюючи наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис, суд дійшов висновку, що ним підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд зазначає, що пункт 2.5 Правил дорожнього руху покладає на водія безумовний обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, а наявними у матеріалах справи доказами не підтверджується існування обставин, які б могли дати суду підстави для висновку про наявність у діях інспекторів УПП ознак спонукання ОСОБА_1 до відмови від проходження такого огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі.

Суд при цьому зауважує, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому питання правомірності (наявність або відсутність підстав) зупинки поліцейським транспортного засобу, на що посилалися ОСОБА_1 та його захисник, не впливає на необхідність виконання такого обов`язку та може бути предметом самостійного оскарження.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи доданий до протоколу відеозапис у сукупності з іншими обставинами справи та поясненнями ОСОБА_1 , вони визнаються судом достовірними та достатніми для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки вони спростовуються долученими до протоколу поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які пояснили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за парковці магазину «АТБ» і ледве не збив людину ( ОСОБА_3 ), коли здавав назад. Суд зауважує, що саме у зв`язку з цими подіями і був викликаний наряд поліції.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не була забезпечена можливість реалізувати своє право на отримання правової допомоги суд вважає необґрунтованими, оскільки з огляду на тривалість процедури оформлення 12 травня 2023 року адміністративних матеріалів щодо нього, він не був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою, в тому числі і за допомогою телефонного зв`язку. Крім цього такі твердження захисника не містять посилання на норми законодавства, які б покладали саме на працівників поліції обов`язок забезпечити захисника особі, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення.

Частиною другою статті 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи, викладене, обставини та характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах санкції вказаної статті.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у статті 5 вказаного Закону.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього підлягає стягненню судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, що становить 536,80 грн на користь держави.

Керуючись ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складений 29 грудня 2023 року.

Суддя О.В. Якусик