Справа № 369/7867/23
Провадження № 3/369/3893/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.06.2023 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали ПОГ СВГ ВП Фастівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , не працює, ІПН НОМЕР_1 ;

- за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 741848 від 10.05.2023 року 10.05.2023 року приблизно о 13 годині 00 хвилин за адресою Київська область, с. Віта Поштова, вул. Звенигородська 200А, ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність на АЗС, а саме здійснював заправку автомобілів без дозвільних документів та ліцензії, за що передбачена відповідальність за ст. 164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, пояснив, що з протоколом не згоден, господарської діяльності не здійснював, був на охороні заправки, друг попросив посторожувати, а потім приїхала поліція.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення ВАВ № 741848 від 10.05.2023 року, рапорт стосовно повідомлення, яке надійшло до поліції по лінії «102», протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.05.2023 року, пояснення працівників ГДІ ГУ ДПС У Київській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10.05.2023 року, фотокартку, суд дійшов висновку про необхідність закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 245, 256, 280 КпАП України, одним з завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи необхідно з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Відповідно до ч.1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Так, об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення полягає у порушенні законодавства, що регулює здійснення провадження господарської діяльності. Базовим об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності, а саме це Господарський кодекс України, закони України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та іншими нормативно-правовими документами.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 статті 164 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права.

Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст.

Загальний зміст статті 164 КУпАП полягає в тому, що з ним пов`язане визначення правопорушенням діянь, які описані в диспозиції цієї статті.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації.

Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

Всупереч цьому зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито і не описано, а лише констатовано факт вчинення такого порушення, без посилання на норму Закону, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ПОГ СВГ ВП Фастівського РУП ГУ НП в Київській області відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 741848 від 10.05.2023 року не зазначено порушення норм, якого нормативно-правового акта інкриміновано ОСОБА_1 , яку господарську діяльність здійснював ОСОБА_1 , яким нормативно-правовим актом передбачається обов`язок реєстрації як суб`єкта господарської діяльності при здійсненні функцій заправника на бензоколонці, якими підзаконними актами передбачений обов`язок отримання дозвільних документів та ліцензії для заправки автомобілів.

Крім того, суть правопорушення не містить посилання на докази про систематичний характер здійснення реалізації бензину, як на одну із ознак господарської діяльності, виходячи із змісту ст.19 Господарського кодексу України.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 741848 від 10.05.2023 року додані пояснення працівників ГДІ ГУ ДПС У Київській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10.05.2023 року про те, що вони встановили факт реалізації пального і оператор ОСОБА_1 не надав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним.

Проте дані пояснення не підтверджують, що ОСОБА_1 є саме суб`єктом господарювання, якому необхідна ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним, а не найманим працівником, який виконував роботу оператора заправки.

Відтак, надані пояснення працівників ГДІ ГУ ДПС У Київській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10.05.2023 року про те, що ОСОБА_1 реалізовував пальне і не надав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним не свідчить про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При цьому, суд зауважує, що санкція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає накладення штрафу разом з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої, проте в матеріалах справи відсутні дані про гроші, отримані від реалізації, які повинні бути вилучені у правопорушника.

Також, відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення, з метою отримання прибутку.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, зокрема, від продажу товарів, при цьому, така діяльність повинна містити саме ознаки господарської (підприємницької) діяльності в розумінні чинного законодавства.

Будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Спостереження працівником поліції правопорушення може мати місце, однак воно має бути зафіксоване на матеріальному носії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення.

До протоколу про адміністративні правопорушення не долучено жодних інших доказів на підтвердження обставин, які зазначені в протоколі.

Оскільки суд позбавлений можливості самостійно збирати докази у справі, вважаю, що надані ПОГ СВГ ВП Фастівського РУП ГУ НП в Київській області докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у інкримінованих йому нормах такої вини не доводять та справу про адміністративне правопорушення потрібно закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративних правопорушень ч.1 ст. 164 КУпАП

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищезазначене суддя приходить до висновку, що необхідно закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 164, 247 п. 1, 251, 256, 280 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 164 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Хрипун