Провадження № 3/161/3342/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 29 червня 2023 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №244025 від 15 червня 2023 року вбачається, що 15.06.2023 о 11:20 год у м. Луцьку по вул. Єршова, ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме - не надав документи, що засвідчують особу.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 185 КУпАП .

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає їй адміністративну відповідальність, чи є факти, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясовують інші умови, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких дій щодо члена громадського формування з охорони порядку громадського і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського. порядку.

Вищевказана норма є бланкетною та містить відсилання, зокрема, до положення ЗУ "Про Національну поліцію" , яке визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України та статус поліцейських.

Статтею 31 вищевказаного Закону визначено вичерпний перелік поліцейських заходів (законних розпоряджень), які можуть бути застосовані окремою особою, за умови наявності визнання про її причетність до вчинення правопорушення та за невиконання яких (зокрема, шляхом ухилення, непокори, ігнорування) можна притягувати адміністративну відповідальність. за ст. 185 КУпАП .

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, в який спосіб ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського та у чому саме такі полягали.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, яку саме законну вимогу поліцейського не виконує ОСОБА_1 , та в який спосіб (активні чи пасивні дії) це проявляється.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення працівниками поліції не надано.

З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративного правопорушення, яке ОСОБА_1 поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх аспектах.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи, що в суді не встановлено наявності вказаних складових адміністративного правопорушення, не доведено винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, суд не вбачає підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 подій і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 38, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк