Справа №461/5104/23
Провадження №3/461/1745/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №026266, 13.06.2023 року о 10 годині 20 хвилин у м. Львові на вул. Городоцька, 23, ОСОБА_1 самовільно встановила ТЗОДР (шлагбаум, дорожні знаки), які не передбачені схемою ОДР, яка погоджена з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушила вимоги п. 14.1.2 ДСТУ 4100-2021.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Мехеда Н.В. подала до суду письмові пояснення, які підтримала в ході розгляду справи, згідно яких просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції зазначила, що матеріали справи не місять доказів, які б свідчили про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, так само як і доказів, що таке адміністративне правопорушення взагалі мало місце. Вказала, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність у сфері допоміжного обслуговування наземного транспорту. Відповідно до договору оренди від 27.07.2022, ОСОБА_1 орендує у ПП «Галич-Рітейл» належну цьому підприємству земельну ділянку площею 0,34465 га з метою організації роботи паркінгу та надання платних послуг з паркування транспортних засобів на об`єкті оренди. Зазначила, що ще до укладення вказаного вище договору оренди у 2021 році, на замовлення власника земельної ділянки - ПП «Галич-Рітейл», ТОВ «Урбан Промо» розроблено схему руху та організацію паркування транспортних засобів на паркінгу. Вказана схема була погоджена листом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 23.11.2021 №23216/41 /12/01 -2021. Зокрема, згідно із вказаним листом від 23.11.2021 №23216/41/12/01-2021, Управлінням патрульної поліції у Львівській області ДПП розглянуто та погоджено розділ організації дорожнього руху «Паспорт майданчика для паркування транспортних засобів на вул. Городоцька, 23 у м. Львові» (надалі - Паспорт майданчика). Згідно із погодженою у встановленому чинним законодавством порядку графічною частиною Паспорта майданчика для паркування транспортних засобів на вул. Городоцька, 23 у м. Львові, на схемі організації дорожнього руху відображено розміщення двох шлагбаумів. Відповідно, вказані технічні засоби організації дорожнього руху встановлені у визначеному чинним законодавством порядку, а інформація, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи. Окрім цього, звертає увагу суду на те, що замовником проекту Схеми організації дорожнього руху було ПП «Галич-Рітейл», а не ОСОБА_1 . Відповідно, передача земельної ділянки ОСОБА_1 , згідно із договором оренди від 27.07.2022, відбувалась вже після облаштування власником земельної ділянки паркінгу. Таким чином, захисник вважає, що інспектором при складанні протоколу не було встановлено особу, яка здійснювала будівництво паркінгу та встановлення технічних засобів. У зв`язку із цим, твердження, що шлагбауми були встановлені саме ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи. З огляду на те, що дії ОСОБА_1 не містять ознак самовільного встановлення технічних засобів дорожнього руху, оскільки такі засоби встановлені відповідно до погодженої у встановленому законодавством порядку Схеми організації дорожнього руху, а не самовільно, власником земельної ділянки, а не ОСОБА_1 , вважає, що у діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 139 КУпАП передбачена відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене, що тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, і накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п. 8.12 Правил дорожнього руху, забороняється самовільно встановлювати, знімати, пошкоджувати чи закривати дорожні знаки, технічні засоби організації дорожнього руху (втручатись у їх роботу), розташовувати плакати, афіші, рекламні носії та встановлювати пристрої, які можуть бути прийняті за знаки та інші пристрої регулювання дорожнього руху або можуть погіршити їх видимість чи ефективність, осліпити учасників дорожнього руху, відволікти їхню увагу і поставити під загрозу безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п. 14.1.2 ДСТУ 4100:2021 установлення чи демонтаж дорожніх знаків без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції відповідно до Закону України «Про дорожній рух» заборонено.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтями 10, 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Заслухавши доводи захисника, дослідивши долучені до матеріалів справи докази у їх сукупності, вважаю, що у діях ОСОБА_1 не доведено наявності складу вказаного вище адміністративного правопорушення, оскільки, при розгляді даної справи не встановлено достатніх, достовірних, належних та допустимих доказів наявності у діянні останнього об`єктивної та суб`єктивної сторони складу правопорушення.

При цьому, суд виходить з наступного.

При оцінці доказів суд керується принципом «поза розумним сумнівом», а саме, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У постанові Верховного Суду по справі №813/2451/17 від 27.02.2018 р. зазначено, що сам факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №026266 від 13.06.2023 ОСОБА_1 у м. Львів, по вул. Городоцькій, 23 самовільно встановила ТЗОДР (шлагбаум, дорожні знаки), які не передбачені схемою ОДР, яка погоджена з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушила вимоги п. 14.1.2 ДСТУ 4100-2021, п.1.5, 8.12 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.139 КУпАП.

Згідно із долученим до протоколу Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 13.06.2023 інспекторами ВБДР УПП у Львівській області встановлено наступні недоліки в утриманні та експлуатації ділянки: встановлення технічного засобу регулювання дорожнього руху без погодження із уповноваженим підрозділом Національної поліції. На Схемі до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі за адресою АДРЕСА_2 (позначення №1 та №2) схематично відображено розташування шлагбаумів. Вказані шлагбауми також відображені на долучених до протоколу фотознімках.

Окрім цього, в матеріалах справи наявний припис від 13.06.2023 №727 інспектора ВБДР УПП у Львівській області, яким ФОП ОСОБА_1 зобов`язано негайно привести ОДР у відповідність до погодженої схеми ОДР з уповноваженим підрозділом Національної поліції (демонтувати шлагбаум, встановити дорожні знаки та нанести дорожню розмітку) м. Львів, вул. Городоцька, 23.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність у сфері допоміжного обслуговування наземного транспорту.

Відповідно до договору оренди від 27.07.2022, ОСОБА_1 орендує у ПП «Галич-Рітейл» належну цьому підприємству земельну ділянку площею 0,34465 га з метою організації роботи паркінгу та надання платних послуг з паркування транспортних засобів на об`єкті оренди.

Встановлено, що ще до укладення вказаного вище договору оренди у 2021 році, на замовлення власника земельної ділянки - ПП «Галич-Рітейл», ТОВ «Урбан Промо» розроблено схему руху та організацію паркування транспортних засобів на паркінгу.

Вказана схема була погоджена листом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 23.11.2021 №23216/41/12/01 -2021. Зокрема, згідно із вказаним листом від 23.11.2021 №23216/41/12/01-2021, Управлінням патрульної поліції у Львівській області ДПП розглянуто та погоджено розділ організації дорожнього руху «Паспорт майданчика для паркування транспортних засобів на вул. Городоцька, 23 у м. Львові» (надалі - Паспорт майданчика).

Згідно із погодженою у встановленому чинним законодавством порядку графічною частиною Паспорта майданчика для паркування транспортних засобів на вул. Городоцька, 23 у м. Львові, на схемі організації дорожнього руху відображено розміщення двох шлагбаумів.

Таким чином, вказані технічні засоби організації дорожнього руху встановлені у визначеному чинним законодавством порядку, а інформація, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи.

Окрім цього, як встановлено вище, замовником проекту Схеми організації дорожнього руху було ПП «Галич-Рітейл», а не ОСОБА_1 . Передача земельної ділянки ОСОБА_1 , згідно із договором оренди від 27.07.2022, відбувалась вже після облаштування власником земельної ділянки паркінгу.

Отже, інспектором, при складання протоколу про адміністративне правопорушення не було належним чином встановлено особу, яка здійснювала будівництво паркінгу та встановлення відповідних технічних засобів.

У зв`язку із цим, твердження наведене у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що шлагбауми були встановлені саме ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до втсновку, що дії ОСОБА_1 не містять ознак самовільного встановлення технічних засобів дорожнього руху, оскільки такі засоби встановлені відповідно до погодженої у встановленому законодавством порядку Схеми організації дорожнього руху, а не самовільно, власником земельної ділянки, а не ОСОБА_1 . Відтак, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ухвалюючи рішення у даній справі, враховую, що в ході судового розгляду дотримано принцип повноти дослідження обставин справи, що суттєво впливає на об`єктивність рішення у провадженні, а також здобуто достатню сукупність доказів, яка обґрунтовує зроблені у даному судовому рішенні висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, а також того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до принципу доведення вини «поза розумним сумнівом», доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

В даному випадку обов`язок доведення вини покладається на орган уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення, а будь-який сумнів з цього приводу трактується на користь особи якій інкриміноване вчинення такого порушення. Зокрема, такий обов`язок реалізується органом уповноваженим на складання протоколу за допомогою виготовлення відповідних процесуальних документів (протоколу) та збирання достатніх, достовірних, належних та допустимих доказів, для їх скерування на розгляд до суду.

Пункт 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив протиправне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні (в даному випадку органі який склав протокол про адміністративне правопорушення) та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Виходячи з положень ст. 8,62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією із засад існування демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 139 КУпАП, приходжу до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, тобто у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький