Справа №366/2820/23
Провадження №3/366/2031/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В., за участю: прокурора Касинюка І.О., представника ОСОБА_1 адвоката Шурубора В.І., розглянувши в смт. Іванків Київської області матеріали, що надійшли від Дарницької спеціалізованої прокуратори у сфері оборони Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шпилі Іванківського району Київської області, громадянина України, українця, посада: старший офіцер відділення обліку мобілізаційної роботи Першого відділу Вишгородського РТЦК та СП, звання: майор, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Протоколом про адміністративне правопорушення №37 від 08 вересня 2023 року, який складений заступником керівника Дарницької спеціалізованої прокуратори у сфері оборони Центрального регіону Діденко Юлією Олександрівною, вбачається, що майор ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою, в умовах особливого періоду, всупереч вимог функціональних обов`язків старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи Першого відділу Вишгородського РТЦК та СП, в порушення пунктів 22.5 глави 22 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджений наказом МО України 14.08.2008 № 402, неналежним чином виконував обов`язки за посадою, а саме безпідставно, за відсутності свідоцтва про хворобу, подав документи начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стали підставою для виключення з військового обліку офіцера запасу ОСОБА_2 , чим вчиним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Шурубор В.І. заявив клопотання про закриття провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначене клопотання мотивував тим, що у функціональних обов`язках майора ОСОБА_1 відсутні зобов`язання щодо ведення обліку результатів медогляду офіцерів запасу, здійснювати їх зняття з військового обліку та проводити виключення з військового обліку офіцерів запасу за станом здоров`я, як це зазначає в своєму протоколі заступник керівника Дарницької спеціалізованої прокуратори. Також зауважив, що в майора ОСОБА_1 відсутня медична освіта, він не є членом ВЛК, тому не може відповідати за документи, які видає ВЛК. При цьому, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, саме голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу відповідних документів.

Прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Касинюк І.О. в судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання адвоката щодо закриття провадження у справі. Просив суд ОСОБА_1 визнати винним за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та закрити провадження у справі за закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд заслухавши захисника, прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, із 05:30 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 14.02.2024.

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут) кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними законами, посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Загалом питання адміністративної відповідальності військовослужбовців Збройних Сил України регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Кодекс України про адміністративні правопорушення містить норму про адміністративну відповідальність військовослужбовців за правопорушення на загальних підставах та норму, яка відсилає до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони, правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою, службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що він мав місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.

Між вказаними протиправними діями та наслідками має бути наявний причинний зв`язок, який за своїм змістом може бути прямим або опосередкованим.

Таким чином, правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп 2010 зазначив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й презумпції невинуватості, закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Так, судом встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 22.03.2022 № 6 майора ОСОБА_1 призначено на посаду старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи із 22 березня 2022 року /а.с. 38/

У своєму протоколі заступник керівника Дарницької спеціалізованої прокуратори посилається на те, що відповідно до функціональних обов`язків старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи, затвердженої начальником Першого відділу Вишгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.12.2022 майор ОСОБА_1 , зобов`язаний, зокрема, цитую «твердо знати вимоги керівних документів з питань мобілізаційної роботи, здійснювати збір і обробку даних по прапорщиках, сержантах, солдатах, офіцерам запасу за перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_4 , вести відомості обліку, використання та залишків ресурсів прапорщиків, сержантів, солдатів, офіцерів запасу: проводити виклик та направлення на медичний огляд призначених офіцерів запасу, вести облік результатів медогляду, вести прийом на військовий облік офіцерів запасу, здійснювати їх зняття з військового обліку та проводити виключення з військового обліку офіцерів запасу за віком та станом здоров`я, здійснювати призов і постачання офіцерів запасу до ЗСУ і частин резерву, а також частин, що формуються» /а.с.3/

Суд уважно дослідивши зазначені функціональні обов`язки, встановив, що зазначеними обов`язками майор ОСОБА_1 не наділений /а.с.39-43/.

Тож, із суті адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, випливає, що за відсутності в матеріалах справи у достатньому обсязі належних та допустимих доказів на підтвердження обставин правопорушення, не доведено наявності недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби.

Між тим, уточнювати, редагувати протокол суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про недоведеність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 172-15, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2023 року

Суддя: Юрій ТКАЧЕНКО