ПОСТАНОВА

Справа № 137/708/23

10 липня 2023 р. 3/137/362/23 смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2023 о 03год 10хв на А/Д М-30, 347км, с. Літинські Хутори, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився на місці зупинки т/з. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори 467763, 467766.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. Пояснив, що вночі 23.06.2023 він рухався автомобілем додому та на стаціонарному посту був зупинений працівниками поліції. Після зупинки його запитали куди їде та перевірили документи. При цьому, процедуру перевірки його документів повторював кожен поліцейський, що підходив до нього. Також, посадова особа, що здійснила його зупинку, неодноразово відходила, а потім поверталась. Потім, його звинуватили у тому, що має ознаки наркотичного сп`яніння, провели його поверхневий огляд в присутності військового, який перебував на посту. Залучення військового було його ініціативою, оскільки дії поліції викликали у нього підозру. Водночас, зазначив, що працівник поліції шарпав його за руки, без його дозволу переклав його власну зброю, що лежала на сидінні автомобіля. Поліцейські, відволікаючи його, проводили огляд у його автомобілі, за чим він вслідкувати не міг. Такі дії з боку правоохоронців викликали у нього недовіру, він вважав їх дії зверхніми та неадекватними, а тому відмовився від проходження огляду, оскіьлки мав суб`єктивний сумнів у їх добропорядності. Жодних матеріалів та доказів йому для ознайомлення не надавали. Про причину зупинки, таку як неробочу підсвітку номерного знаку, він взнав лише при складанні протоколу та постанови, однак вказав, що міг усунути несправність на місці зупинки. Також, з метою надання інформації, яка характеризує його особу, в судовому засіданні надав довідки із військової служби та військову характеристику.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів ст.245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №117272 від 23.06.2023, котрий складений 23.06.2023 о 04год 00хв у чіткій відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення Правил дорожнього руху України;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.06.2026 о 03год 20хв;

- карткою адміністративного правопорушення, яка свідчить про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 121-3 (постанова серії ЕАС №7213518 від 23.06.2023), яка на день розгляду даної справи судом не скасована і є чинною;

- відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області, котрі здійснювали оформлення вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм указаних правил в п.2.5 Правил дорожнього руху України. Суддя звертає увагу, що такий відеозапис із нагрудного відеореєстратора працівника поліції, яким зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі №678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18;

- довідкою, виданою старшим інспектором ВАП Т. Гамарник, якою підтверджується, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія та протягом поточного року до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, передбачених ст. 130 КУпАП, не притягувався.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України. Адже, у рішенні від 29.06.2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom, заяви № 15809/02 і 25624/02), Європейським Судом з прав людини постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не довіряв поліцейським, а тому не пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, є безпідставними, оскільки відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки, адміністративна відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП настає у разі відмови водія пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, в діях ОСОБА_1 склад даного адміністративного правопорушення.

Крім того, на дослідженому судом відеозаписі чітко видно, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовляється від проходження огляду невдовзі після зупинки т/з, ще до того як, на його думку, працівники поліції почали проводити поверхневу перевірку та особистий огляд, котрі викликали його недовіру.

Крім того, слід зазначити, що з відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції видно, як поліцейські діяли на підставі та в межах наданих їм повноважень, особистий огляд ОСОБА_1 та поверхнева перевірка транспортного засобу здійснювались з його дозволу, водій був присутнім під час проведення поверхневої перевірки транспортного засобу, однак сам не виявив бажання слідкувати за процесом перевірки.

Станом на момент розгляду справи судом, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано доказів оскарження дій працівників поліції, про що ним заявлялось у протоколі.

Надані ОСОБА_1 довідки із військової служби та військова характеристика, жодним чином не спростовую факту відмови останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та не пояснюють поважності його відмови від проходження огляду.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені у ст.33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні ст.34-35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, у зв`язку з чим, враховуючи характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної у ч.1 ст.130 КУпАП, - у виді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а тому, з огляду на викладене, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 536,80(п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок)грн.

Керуючись ст.33, 40-1, 130, 266, 283, 284, 285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 536,80(п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок)грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Верещинська Я. С.