Справа № 487/3814/23
Провадження №3/487/1544/23
Заводський районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07.12.2023 м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., за участю секретаря судового засідання Верби О.М., прокурора Брагара Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Тиврівського району Вінницької області, громадина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, пенсіонера, за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

27.06.2023 року до суду надійшло чотири протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, складені відносно ОСОБА_1 (справи №№487/3817/23, 487/3814/23, 487/3815/23, 487/3816/23).

Судом 18.10.2023 винесено постанову про об`єднання вказаних протоколів в одну справу відповідно до ст. 36 КУпАП.

Відповідно до протоколу №189 про адміністративне правопорушення від 23.06.2023 року полковник ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил (м. Миколаїв) та будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону не вжив жодних заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив вищестоящого керівника начальника Харківського національного університету Повітряних Сил про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вчинення дій та прийняття рішення, а саме підписання наказу від 01.03.2023 №63 щодо нарахування собі особисто щомісячної премії за лютий 2023 року, згідно з яким полковнику ОСОБА_1 нараховану вказану премію у розмірі 390% грн посадового окладу, що становить 32 994 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а саме, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Відповідно до протоколу №190 про адміністративне правопорушення від 23.06.2023 року полковник ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил (м. Миколаїв) та будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону не вжив жодних заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписав наказ від 01.03.2023 №63 щодо нарахування собі особисто щомісячної премії за лютий 2023 року, згідно з яким полковнику ОСОБА_1 нараховано вказану премію у розмірі 390% посадового окладу, що становить 32 994 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме, вчинення дій чи прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до протоколу №191 про адміністративне правопорушення від 23.06.2023 року полковник ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил (м. Миколаїв) та будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону не вжив жодних заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив вищестоящого керівника начальника Харківського національного університету Повітряних Сил про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вчинення дій та прийняття рішення, а саме підписання наказу від 01.03.2023 №63 щодо нарахування собі особисто надбавки за особливості проходження військової служби в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років у лютому 2023 року, згідно з яким полковнику ОСОБА_1 нараховану вказану надбавку у сумі 9691,50 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а саме, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Відповідно до протоколу №192 про адміністративне правопорушення від 23.06.2023 року полковник ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил (м. Миколаїв) та будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не вчинив дію в умовах конфлікту інтересів, а саме підписав наказ від 01.03.2023 №63 щодо нарахування собі особисто надбавки за особливості проходження військової служби в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років у лютому 2023 року, згідно з яким полковнику ОСОБА_1 нараховану вказану надбавку у сумі 9691,50 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а саме, вчинення дій чи прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні 08.10.2023 ОСОБА_1 не визнав своєї провини, надав пояснення аналогічну змісту письмових пояснень, просив закрити провадження у справі.

Відповідно до заяви від 08.10.2023 просив подальший розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та призначити стягнення в межах , визначених санкцями цих статей.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з приписами ст. 8 КУпАП, особа яка вчинила, адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає за неповідомлення особою у встановлених Законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12) в якому ЄСПЛ визначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до наказу начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил від 09.07.2020 року полковника ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 22 червня 2020 року №411 на посаду начальника штабу заступника начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил, з 09.07.2020 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення згідно атестатів, він вважається таким, що прийняв справи та приступив до виконання службових обов`язків з 09 липня 2020 року за посадою посаду начальника штабу заступника начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил.

Згідно з наказом начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил від 26.02.2023 року на полковника ОСОБА_2 покладено тимчасове виконання обов`язків начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил.

Частиною 12 статті 6 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном. Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності.

Відповідно до Положення про факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил, затвердженого ТВО начальника Харківського національного університету Повітряних Сил 03.07.2018 року, факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил (далі факультет) є відокремленим структурним підрозділом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба. Факультет очолює начальник факультету, який безпосередньо підпорядковується начальнику Університету та є прямим начальником всього особового складу Факультету. Начальник Факультету в межах повноважень видає накази з організації діяльності, по стройовій службі, про склад добового наряду, адміністративно-господарської діяльності, по тилу, по технічній частині, організовує та контролює їх виконання.

Згідно з ч.2 ст. 5 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» звання «полковник» відноситься до старого офіцерського складу.

Отже, полковник ОСОБА_1 , як тимчасово виконуючий обов`язки начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил є військовою посадовою особою Збройних Сил України, наділений також організаційно-розпорядчими функціями.

Таким чином, полковник ОСОБА_3 , тимчасово виконуючий обов`язки начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил, є суб`єктом відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 Закону та відповідно п. 1 Примітки до ст. 172-7 КУпАП, відноситься до осіб на яких поширюється дія цього Закону, та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що:

- потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

- приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

- реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» зазначено, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Аналізуючи зміст наведених вище норм, слід виділити наступні категорії, які є ключовими для твердження про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією. Це, зокрема, наявність приватного інтересу, мета одержання певної вигоди, суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями. Вказані категорії є важливими складовими суб`єктивної сторони правопорушення та підлягають як встановленню, так і доведенню для підтвердження у діях особи складу правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Варто зауважити, що конфлікт інтересів існуватиме у всіх випадках, коли у особи є приватний інтерес, здатний вплинути на об`єктивність рішення. Навіть тоді, коли прийняті нею рішення за наявності приватного інтересу є неупередженими і відповідають закону. При цьому виключенням може бути ситуація, за якої у особи відсутні дискреційні повноваження, тобто приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

В законодавстві України визначення поняття «дискреційні повноваження» наведено в Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи бездіяти, а якщо діяти у виборі варіанта рішення чи дії серед варіантів, що прямо чи опосередковано закріплені в законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанта вибору із будь-ким.

Ознаки дискреційних повноважень, які, зокрема:

-дають змогу на власний розсуд оцінювати певний юридичний факт, а також обирати одну з декількох можливих форм реагування на нього;

-надають можливість на власний розсуд обирати міру публічно-правового впливу щодо фізичних та юридичних осіб, його вид, розмір, спосіб реалізації;

-дають змогу особі обрати форму реалізації своїх повноважень;

-наділяють особу правом повністю або частково визначати порядок здійснення юридично значущих дій, у тому числі строк та послідовність їх здійснення.

Так, відповідно до матеріалів справи полковнику ОСОБА_1 ставиться в провину те, що підписуючи наказ від 01.03.2023 року №63 про встановлення собі особисто надбавки за особливості проходження військової служби в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавками за вислугу років, а також премії, він не повідомив начальника Університету про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим порушив п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України про «Про запобігання корупції»; крім того, вчинив дії чи прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів - підписання наказу від 01.03.2023 №63 щодо нарахування собі особисто надбавки і премії.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснював, що підставою для нарахування йому у лютому місяці 2023 року надбавки у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та щомісячної премії у розмірі 390 % посадового окладу був наказ начальника Харківського національного університету Повітряних Сил України імені Івана Кожедуба №22 від 03.03.2023 «Про встановлення і виплату надбавки за особливості проходження служби та премії особовому складу за лютий 2023 року» та №29 від 25.03.2023 року «Про внесення змін до наказу начальника університету від 03.03.2023 року №22», які були долучені до матеріалів справи ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що мінімальний розмір премії та надбавки з 1 лютого військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом (призовом) на посадах, в тому числі офіцерського складу, встановлено окремим дорученням Міністра оборони за №2683 від 01.02.2023, становить відповідно 390% та 65 % від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років.

Так, відповідно до п. 1.2 окремого доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 у 2023 році встановлено такі види виплат для військовослужбовців: надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; щомісячної премії з 01.02.2023 у розмірах, визначених Додатком 2 до цього доручення (з 21 по 60 тарифний розряд 390 % посадового окладу).

Як встановлено зі змісту наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил України імені Івана Кожедуба від 03.03.2023 року за №22 «Про встановлення та виплату надбавки за особливості проходження військової служби та премії особовому складу за лютий 2023 року» полковнику ОСОБА_1 було встановлено до виплати премію за лютий 2023 року у розмірі 650 % від посадового окладу, а також надбавку 100 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил України імені Івана Кожедуба від 25.03.2023 року за №29 «Про внесення змін до наказу начальника університету від 03.03.2023 №22» внесено зміни до наказу начальника університету від 03.03.2023 №22, відповідно до якого ОСОБА_1 підлягає до виплати у лютому місяці надбавки у розмірі 65 % від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та щомісячної премії у розмірі 390 % посадового окладу.

А за такого, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 , підписуючи наказ про встановлення собі надбавки за особливості проходження військової служби та премії у передбаченому наказом розмірі, діяв в спосіб та в межах законодавства. Конфлікт інтересів в зазначеному випадку не виникає, оскільки у ОСОБА_1 відсутні дискреційні повноваження щодо визначення розміру надбавки та премії, оскільки розмір таких виплат було визначено розпорядчими документа керівників вищого рівня (дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 та наказів начальника Харківського національного університету Повітряних Сил України імені Івана Кожедуба від 03.03.2023 року за №22 «Про встановлення та виплату надбавки за особливості проходження військової служби та премії особовому складу за лютий 2023 року» та від 25.03.2023 року за №29 «Про внесення змін до наказу начальника університету від 03.03.2023 №22»), а тому визначити зміст управлінського рішення на власний розсуд ОСОБА_1 не мав можливості.

Суд вважає, що складені відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення не містять інформації щодо наявності в діях останнього корисливої мети та умислу на вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За такого, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 245, 247, 251, 252, ч.1, ч. 2 ст. 172-7, ст. 280 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, напідставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.А.Карташева