ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю захисника адвоката Чорняка М.П., в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши провадження у справі про порушення митних правил за апеляційною скаргою адвоката Чорняка М.П., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05.06.2023р., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05.06.2023р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп. з конфіскацією вилучених товарів, згідно з протоколом про порушення митних правил 0666/40800/22, а саме: орденські знаки 4 шт., медальні знаки 2 шт., орденські книжки 2 шт., військовий квиток 1 шт., кортик в піхвах (чохлі) 1 шт..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 27.12.2022 року о 10 год. 05 хв. на територію пункту пропуску «Красноїльськ-Вікову де Сус» митного поста «Красноїльськ» Чернівецької митниці в зону митного контролю в "їхав автомобіль марки «Мерседес-Бенц» державний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який слідував з України до Великобританії у приватних справ та надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

При візуальному огляді, ОСОБА_1 заявив про наявність у нього посилок, які пред`явив до митного контролю.

ЄУНСС:725/1211/23

НП:33/822/428/23 Головуючий у І інстанції: Стоцька Л.А.

Категорія: ч.3 ст. 471 МК України Доповідач: Потоцький В.П.

Згідно з рішенням митного органу даний транспортний засіб та громадянин був виведений з зеленого коридору в червоний коридор.

Під час здійснення митних формальностей, а саме поглибленого догляду пред`явленого транспортного засобу та посилок, в одній із посилок було виявлено не заявлені, не пред`явлені до митного контролю 4 ордена, 2 медалі, 2 орденські книжки, 1 військовий квиток та 1 кортик в піхвах, які знаходились в середині картонної коробки, яка була заклеєна клейкою стрічкою. Вищевказані ордена та медалі підпадають під дію Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» та можуть бути вивезений за межі митної території України на підставі відповідних документів. У відповідності ст.. 370 МКУ виявлені предмети не відносяться до переліку товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані районним судом за ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України.

На вказане судове рішення адвокат Чорняк М.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу разом з доповненнями до неї, в якій просить постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05.06.2023р. скасувати, та прийняти нове рішення, яким справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України.

Вважає, що рішення районного суду є невмотивованим та необґрунтованим.

Звертає увагу суду, що у висновках експерта, які містяться в матеріалах справи, відсутні будь-які дані про експерта, який проводив дослідження, що ставить під сумнів щодо його компетенції та проведеної експертизи.

Зазначає, що доказів того, що виявлені предмети є предметами, які складають цінність та підпадають під дію ЗУ «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» матеріали справи не містять.

Вказує і на те, що, оскільки вилучені у ОСОБА_1 предмети не є культурними цінностями, а законодавством України не встановлено заборона обмежень на переміщення через митний кордон України, то їх переміщення з обранням зони (коридору) спрощеного митного контролю не становить складу порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ст.471 МК України.

Стверджує, що у діях його підзахисного відсутній склад порушення митних правил, передбачений ч.3 ст.471 МК України.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та представник Чернівецької митниці Держмитслужби України, будучи повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, не з`явилися, при цьому про причини своєї неявки суд не повідомили та будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли. Захисник ОСОБА_1 адвокат Чорняк М.П. не заперечував проти розгляду справи без їх участі.

Заслухавши доводи захисника адвоката Чорняка М.П., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до такого.

Згідно з положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно з вимогами ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог при вирішенні цієї справи районний суд не дотримався.

Так, відповідно до ст.366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Частиною 3 статті 471 МК України передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Згідно з приміткою до цієї статті, недекларуванням вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).

Отже, для притягнення особи до відповідальності за цією статтею повинно бути доведено доказами, що товар, який особа переміщувала через митний кордон, підпадає під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення (у даному випадку) та такий товар особа не задекларувала.

При цьому, диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тому у протоколі повинно бути зазначено норму закону, якою встановлено заборону чи обмеження для переміщення вказаного товару.

Як вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил (далі Протокол) та постанови суду, митний орган та суд вважали, що переміщувані ОСОБА_1 товари підлягали обов`язковому декларуванню, оскільки підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо вивезення з митної території України відповідно до Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21.09.1999 року(зі змінами).

Разом із тим, Протокол не містить даних про те, яку саме норму вищевказаного Закону було порушено ОСОБА_2 , що позбавляє апеляційний суд можливості перевірити, чи дійсно товар, який переміщував ОСОБА_1 через митний кордон України, підпадає під обмеження щодо вивезення з митної території України.

Крім того, Протокол містить у собі суперечності щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 , зокрема у абз.6 встановлених обставин, митним органом зазначено, що лише ордена та медалі підпадають під дію вищевказаного Закону, при цьому, відповідно до абз. 9 дії ОСОБА_3 кваліфіковано митним органом, як недекларування товарів, а саме: 4 орденів, 2 медалей, 2 орденських книжок, 1 військового квитка, 1 кортика у піхвах. При цьому, такі товари, на думку митного органу, також підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення за межі митної території України, які ним переміщуються.

Поняття культурних цінностей наведене у Законі України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» (далі Закон), відповідно до якого культурними цінностями є об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України.

Належність предметів до культурних цінностей визначається за результатами державної експертизи культурних цінностей. Якщо за результатами такої експертизи визначено,що предмети є культурними цінностями, необхідним є отримання свідоцтва на право вивезення культурних цінностей з території України(ст. 11-13 Закону).

Такі вимоги кореспондуються із положеннями ч.2 ст.373 МК України та ч.2 Постанови КМУ №448 від 21.05.2012 року «Про порядок вивезення(пересилання) за межі митної території України громадянами культурних цінностей з метою їх відчуження», якими передбачено, що вивезення за межі митної території України культурних цінностей з метою їх відчуження здійснюється у разі,якщо сумарна фактурна вартість культурних цінностей не перевищує 10000 євро, на підставі свідоцтва встановленого зразка на право вивезення культурних цінностей та з обов`язковим письмовим декларуванням.

Із наявних у матеріалах справи висновків державної (мистецтвознавчої) експертизи №2 та №3 від 17 лютого 2023 року встановлено, що всі подані на експертизу предмети (9шт) відносяться до предметів фалеристики, є зразками особистих нагород І половини ХХ ст. СРСР, не є рідкісними та унікальними мають колекційну та меморіальну цінність, не мають значної історичної та культурної цінності; один кортик є оригінальним зразком особистої холодної зброї СРСР 2 пол. ХХ ст. тиражного виробництва; є порівняно рідкісним, але не є унікальним; являється предметом колекціонування та має колекційну цінність, не має художньої, етнографічної, наукової, історичної та культурної цінності. Не підлягає поданню для занесення до Державного реєстру національного культурного надбання.

Отже, зазначені документи не містять висновку про те, що надані на дослідження предмети є культурними цінностями,тобто мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України.

Поняття «колекційна цінність», як критерій оцінки об`єкту дослідження, не передбачений ст.1 Закону.

При цьому експертом зазначено, що вилучені предмети підпадають під дію Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», однак у висновках не наведено жодного обґрунтування на підставі яких ознак вилучений товар підпадає під дію зазначеного Закону.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вилучені у ОСОБА_1 : 4 ордена, 2 медалі, 2 орденські книжки, 1 військовий квиток, 1 кортик у піхвах не є предметами, що мають культурну цінність, а тому підстав для їх письмового декларування судом не встановлено.

Крім того, згідно з ч.1 ст.371 МК України товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10 000 євро (крім зазначених у частині другій цієї статті), не підлягають письмовому декларуванню при вивезенні (пересиланні) їх громадянами за межі митної території України.

Відповідно до висновків вищенаведених експертиз, загальна вартість медалей та орденів складає 2340 доларів США, а вартість кортика 9000 грн., що не перевищує еквівалент, визначений ст. 371 МК України.

Інші докази, які би поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, відсутні, а відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи.

У відповідності до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з постанов, зокрема про закриття провадження у справі.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені обставини справи, апеляційний суд доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України, отже, апеляційну скаргу необхідно задовольнити та скасувати постанову суду й закрити провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, п.3.ч.1 ст.527 МК України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, ст.527,529 МК України суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Чорняка М.П., в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05.06.2023р. щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України.

Вилучені предмети порушення митних правил, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0666/40800/22, а саме: орденські знаки 4 шт., медальні знаки 2 шт., орденські книжки 2 шт., військовий квиток 1 шт., кортик в піхвах (чохлі) 1 шт. повернути ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький