Справа № 496/4425/23
Провадження № 3/496/3400/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2023 року о 18:15 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Дачне вул. Преображенська, 118 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford» державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання про що свідчить відмітка в протоколі, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З врахуванням того, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , за наявними у справі доказами.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинена особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №164778 від 12.06.2023 року, довідки від 12.06.2023 року, повідомленням № 101501294 від 12.06.2023 року, письмовим поясненням ОСОБА_2 який був свідком, того що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, копією постанови судді Біляївського районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, відеозаписом з місця події.

З досліджених судом відеозаписів, вбачається, що ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, також зазначив, що керував автомобілем «Ford». Про те, що він раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та не мав права керування йому було відомо.

Згідно довідки від 12.06.2023 року, виданою ст. інспектором САП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, А.Тіукової, встановлено, що ОСОБА_1 , протягом року притягувався за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме постановою Біляївського районного суду Одеської області від 09.10.2023 року, прийнято рішення у вигляді накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом. Посвідчення водія НОМЕР_3 видавалося на ім`я ОСОБА_1 ..

Так, аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення встановлено, що в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом згоден.

В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначається, що в графі тимчасово вилучені документи не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП доведена повністю протоколом про адміністративне правопорушення та доданими матеріалами.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 2 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, суд вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі двохтисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.П. Портна