Справа №: 486/862/23 Провадження № 3/486/525/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.,

при секретарі Салагорі С.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 160 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13.05.2023 року о 11:20 ОСОБА_1 здійснювала торгівлю з рук в невстановленому місці, а саме: на пішохідній алейці позаду будинку №1 по бул. Шкільному м.Южноукраїнськ редискою та цибулею зеленою.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, торгівля в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, викликалась до суду судовою повісткою, надісланою їй рекомендованим листом з повідомленням. Останній достеменно було відомо, що справа про адміністративне правопорушення відносно неї розглядатиметься в Южноукраїнському міському суді, про що є відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотань про відкладення справи від неї не надходило.

З метою дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення визначених ст. 277 КУпАП, враховуючи, що судом були вчинені всі можливі дії щодо виклику ОСОБА_1 в судове засідання, суд вважає за доцільне розглянути вказану справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за наявним письмовими матеріалами.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 537599 від 13.05.2023 року, який, складений у відповідності до вимог ст.ст. 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, згідно положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції, ОСОБА_1 та фотоматеріалом (а.с. 1, 2, 3, 5).

Згідно вимог ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, згідно положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а тому враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , суд вважає доцільним накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, без конфіскації предметів торгівлі. На думку суду таке адміністративне стягнення буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових адміністративних правопорушень.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", із ОСОБА_1 на користь держави підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в сумі 17 (сімнадцять) гривень 00 коп. на користь держави, без конфіскації предметів торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. І. Савін