Справа № 165/883/23 Провадження №33/802/438/23 Головуючий у 1 інстанції:Ференс-Піжук О. Р.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника Бакуна О.С., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм у ТзОВ «Кантол Бустревел», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 536 ( п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07.03.2023 року о 01 год. 45 хв. керував по вул. Шухевича в м. Нововолинську автомобілем марки "Фольксваген Кадді", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає його необґрунтованим та незаконним, оскільки воно винесене з грубим порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою неповне з`ясування судом фактичних обставин справи та постановленням на його думку незаконного рішення. Вказує, що працівниками поліції під час відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не було роз`яснено йому диспозицію ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, але й за відмову від проходження такого огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Водночас звертає увагу суду на те, що диск із відеозаписами, який долучений до матеріалів справи працівниками поліції після додаткового оформлення, не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки відео на ньому датоване 01.01.2016 року, а подія, згідно протоколу мала місце 07.03.2023 року. Крім того зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тому, що він працює на приватному підприємстві водієм, яке займається пасажирськими перевезеннями, що обслуговує місцеві підприємства, а також займається перевезенням пасажирів, як на території України так і міжнародного сполучення. Такий графік здійснення перевезення є цілодобовим, а тому питання вживання алкогольних напоїв будь якої міцності, за таких умов праці є недопустимим. З огляду на вищевикладене просить оскаржуване рішення в даній справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Бакуна О.С., які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №070765 від 07 березня 2023 року (а.с.1), рапортом (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічний засобів (а.с.3), де зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження на бодікамеру, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров?я Нововолинської ЦМЛ (а.с.4).

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доводиться і відеозаписами наданими працівниками поліції, з яких чітко прослідковується хронологія подій, які відбувалися за обставин вказаних у протоколі. Так працівниками поліції було зупинено транспортний засіб "Фольксваген Кадді", державний номерний знак НОМЕР_1 та повідомлено водію ОСОБА_1 (як було в подальшому з`ясовано) причину зупинки порушення комендантської години. В подальшому в ході спілкування з водієм ОСОБА_1 , який надавав посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб працівником поліції було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснивши його порядок та процедуру, однак на місці зупинки (події) транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Після цього, було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме ухиленні особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Доводи апелянта з приводу того, що диск із відеозаписами, який долучений до матеріалів справи працівниками поліції після додаткового оформлення, не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки відео на ньому датоване 01.01.2016 року, а подія, згідно протоколу мала місце 07.03.2023 року не заслуговують на увагу, оскільки сам ОСОБА_1 у судовому засіданні в суді першої інстанції підтвердив, що обставини викладені в протоколі фіксувались на нагрудну камеру поліцейського і мали місце 07.03.2023 року. Крім того, не заперечував, що саме 07.03.2023 року о 01 год. 45 хв. він керував транспортним засобом марки "Фольксваген Кадді", державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції під час дії комендантської години і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції під час відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не було роз`яснено йому диспозицію ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, але й за відмову від проходження такого огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі є необґрунтованими, оскільки незнання законів не звільняє від відповідальності. Більш того, ОСОБА_1 , як учасник дорожнього руху, згідно з пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, зокрема, п. 2.5 та 2.9 «а» ПДР України. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Крім того, посилання апелянта в поданій ним апеляційній скарзі про те, що він працює на приватному підприємстві водієм, яке займається пасажирськими перевезеннями, що обслуговує місцеві підприємства, а також займається перевезенням пасажирів, як на території України так і міжнародного сполучення, такий графік здійснення перевезення є цілодобовим, а тому питання вживання алкогольних напоїв будь якої міцності, за таких умов праці є недопустимим, не знаходять свого підтвердження та не підлягають оцінці, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме п.2.5, а не п.2.9а ПДР України.

Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та на ведені в ході розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2023 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2023 року, щодо нього, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк