Номер провадження: 33/813/1273/23
Номер справи місцевого суду: 523/5026/23
Головуючий у першій інстанції Шкуренков М. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Кузьміч Г.Р.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Барвенка Ярослава Віталійовича на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року до Суворовського районного суду м. Одеси від Управління патрульної поліції в Одеській області надійшли матеріали адміністративного провадження разом з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 089524 від 06.03.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2023 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 - Барвенко Ярослав Віталійович подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2023 року та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова судді першої інстанції ухвалена з порушенням норм процесуального права, при неправильному застосуванні норм матеріального права, зокрема судом першої інстанції допущено неповноту встановлення обставин, які мають значення, а самого апелянта було позбавлено права на справедливий суд.

В апеляційній скарзі апелянт свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення категорично не визнає. На противагу складеному протоколу про адміністративне правопорушення зазначає, що матеріали провадження не містять відомостей про те, що апелянт відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки з доданої до справи відеофіксації з нагрудних камер поліцейських вбачається, що апелянт після того, як поліцейських висловив йому вимогу про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, наполягав на присутності при цьому свого захисника, який невдовзі і приїхав, але поліцейські, порушуючи його право на правову допомогу, ще до приїзду захисника стали складати протокол, і коли приїхав захисник, відмовились слідувати до медичного закладу для проходження апелянтом огляду на стан наркотичного сп`яніння, посилаючись на його відмову у проходженні такого огляду і складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 1390 КУпАП, у зв`язку з порушенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України (відмова особи, яка керувала транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського).

Проте суд першої інстанції на зазначені обставини і додані докази уваги не звернув і помилково притягнув ОСОБА_1 до відповідальності у вигляді штрафу 17 000 грн. та позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

За таких підстав апелянт вважає постанову суду першої інстанції необґрунтованою та не заснованою на законі, у зв`язку чим просить її скасувати, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити.

В судове засідання, призначене на 11-30 г. 14.07.2023 року, ОСОБА_1 та його захисник Барвенко Я.В. не з`явились, повідомлялись.

Від захисника ОСОБА_1 - Барвенка Я.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з просиланням на те, що при слідуванні до апеляційного суду його клієнт ОСОБА_1 був затриманий поліцією і зв`язку з ним наразі немає.

Апеляційний суд, проаналізувавши подану захисником ОСОБА_1 - Барвенком Я.В. заяву про відкладення судового засідання, доходить висновку про відхилення даної заяви, оскільки наведені обставини про затримання працівниками поліції ОСОБА_1 і відсутність у захисника з ним зв`язку безпосередньо перед судовим засідання, призначеним на 11-30 г. 14.07.2023 року, не є перешкодою для участі в судовому засіданні захисника Барвенка Я.В. в інтересах ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не дотримався вказаних вимог закону, у зв`язку з чим апеляційний суд не може погодитися з висновками, викладеними в постанові суду від 26 квітня 2023 року.

При розгляді справи апеляційний суд виходить з наступного.

06.03.2023 року о 13 годині 55 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mazda 3», д/н « НОМЕР_1 », з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння рук, неприродний колір обличчя, поведінка яка не відповідає дійсності). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинку або у медичному закладі відмовився, що було зафіксовано на ПВР №473749, 473674, 1793.

В матеріалах справи наявний протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 089524 від 06 березня 2023 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 06 березня 2023 року о 13.55 годин в м. Одесі, вул. Миколаївська дорога 253, керував транспортним засобом марки «Mazda 3» д/н « НОМЕР_1 », з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку, вівся безперервний відеозапис на ПВР №473749, 473674, 1793. Вказані дії водія ОСОБА_1 співробітником поліції кваліфіковано, як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).

Також матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 06.03.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 06.03.2023 року о 13 год. 55 хв. видано дане направлення на огляд до КНП «ООМЦПЗ» ООР, оскільки у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: поведінка, що не відповідає дійсності, тремтіння рук, неприродній колір обличчя (а. с. 3).

За приписами пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення даної норми права встановлено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, одними із ознак складу даного правопорушення є відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення, повинен довести даний факт.

В апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_1 категорично заперечується факт його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, з вказівкою, що ОСОБА_1 мав намір проходити медичний огляд у присутності свого захисника, якого він одразу викликав і який своєчасно прибув на місце. Проте після прибуття захисника вже працівники поліції відмовилися доставити ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності його захисника.

Апеляційний суд звертає увагу, що за приписами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Положення ст. 266 КУпАП, передбачають, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 255 КУпАП такий обов`язок покладений на органи Національної поліції.

Стаття 256 КУпАП визначає вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в якому окрім зазначення відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місця, часу вчинення і суті адміністративного правопорушення; нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення тощо, також зазначаються інші відомості, необхідні для вирішення справи.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 089524 за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 06.03.2023 року у відношенні ОСОБА_1 додано відео-фіксацію зі службових нагрудних камер на DVD-диску.

З відеозапису з портативного відео реєстратора, що приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 089524 від 06 березня 2023 року, вбачається, що 06 березня 2023 року співробітники поліції зупинили ОСОБА_1 на автомобілі марки «Mazda 3», д/н « НОМЕР_1 », на вул. Миколаївська дорога, 253, за перевищення швидкості руху, що не заперечується ОСОБА_1 . Під час огляду салону автомобіля поліцейські виявили шприц з невідомою речовиною, про що одразу було поставлено до відома їхнього безпосереднього начальника, який протягом 30 хвилин прибув особисто на місце зупинки транспортного засобу. Польшаков пояснив, що у нього хвора баба і даний препарат придбав його батько (син хворої) і зберігав у бардачку, оскільки автомобіль, на якому його зупинили, належить батьку ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Крім того, поліцейськими було з`ясовано, що відносно ОСОБА_1 вирішується справа за аналогічне правопорушення, яке перебувала на той час у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси, що знов таки не заперечувалося ОСОБА_1 .

Виходячи з наведеного, поліцейський попросив ОСОБА_1 витягнути руки вперед і зауважив про наявність у ОСОБА_1 тремтіння рук, внаслідок чого ОСОБА_1 о 14-25 г., згідно з відеозаписом, було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Після цього, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 одразу ж повідомив поліцейських про те, що він потребує правової допомоги і про виклик ним захисника на місце зупинки транспортного засобу.

Надалі, на вимогу співробітника поліції до ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 повідомив, що він не відмовляється проїхати, проте без захисника не поїде і повідомив, що захисник буде найближчим часом, оскільки він вже у дорозі.

Співробітник поліції розцінив таку поведінку ОСОБА_1 , як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та повідомив останньому, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, пункт 2.5 Правил дорожнього руху України. При цьому ОСОБА_1 до складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП повідомив поліцейським, що він не заперечує проти огляду на стан наркотичного сп`яніння, але наполягав на присутності свого захисника.

Проте, поліцейським, незважаючи на це, складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, відносно ОСОБА_1 на підставі тих заперечень проти огляду, яких він висловлював до цього та без урахування, що ОСОБА_1 просив не порушувати його право на правову допомогу від захисника.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений Інструкцією, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, не передбачає обов`язкову участь захисника під час огляду водія на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та безпосередньо в закладах охорони здоров`я. Крім того, з положень статей 256, 268, 271 КУпАП випливає, що особа може користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Таке право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюється при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, про що у ньому робиться відмітка.

Отже, процедура огляду на стан сп`яніння (до складання протоколу про адміністративне правопорушення) є суто технічною, а не юридичною, а тому вимога ОСОБА_1 щодо участі захисника під час цієї процедури не ґрунтується на вимогах закону.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до зафіксованого на відеозаписі часу, захисник прибув на місце зупинки транспортного засобу о 15-00 г.

Таким чином, з часу констатації працівниками поліції наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та висунення йому вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (14-25 г. 06.03.2023 року), вчинені ОСОБА_1 дії для відтермінування проходження ним такого огляду під приводом прибуття на місце зупинки його захисника о 15-00 г. не вплинули на реальну можливість проходження огляду на стан наркотичного сп`янніння в медичному закладі.

Тобто така поведінка ОСОБА_1 з урахуванням прибуття захисника в оптимальній час на місце зупинки транспортного засобу не призвела до втрати доказового значення результатів відповідного огляду в закладі охорони здоров`я протягом 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Крім того, з урахуванням наведених обставин, у працівників правоохоронних органів не було достатніх підстав для висновку про умисне штучне створення ОСОБА_1 умов для порушення строку проведення огляду в медичному закладі й унеможливлення використання надалі одержаних таким чином результатів у адміністративному процесі, тобто про його зловживання правом з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

Незважаючи на це, поліцейські зазначили, що відмова ОСОБА_1 вже зафіксована і протокол складений, і доставляти ОСОБА_1 у медичний огляд для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння вони не будуть.

Апеляційний суд, з урахуванням встановлених обставин, констатує, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було передчасним, а надана ОСОБА_1 згода на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі видбулося без порушення строку (часу) реального проведення огляду в медичному закладі, а відмова поліцейських доставити ОСОБА_1 до медичного закладу після вираження ним згоди на проходження огляду на стан наркотичного сп`ягніння, не узгоджується з вимогами Інструкції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, а також ст. 266 ч.4 КУпАП.

При таких обставинах відеозаписом, який є об`єктивним доказом у справі, не підтверджується факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, місцевий суд на це уваги не звернув, поверхово і без наявності належних об`єктивних доказів визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, районний суд не в повній мірі виконав вимоги ст. 245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи з метою встановлення, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За встановлених обставин апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної інстанції частково заслуговують на увагу.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріалами справи спростовано факт відмови його від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому постанову районного суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Барвенка Ярослава Віталійовича задовольнити частково.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2023 року скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити з підстави пункту першого статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе