Справа № 753/928/23 суддя в І-й інстанції Скуба А.В.
Провадження № 33/824/2265/2023 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 липня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25 грудня 2022 року серії ААД №218176 24 грудня 2022 року о 23 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Дніпровська Набережна, 18а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volksvagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений «ПН1», водій мав явні ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість мови). Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога за адресою м. Київ, вул. П. Запорожця, 20. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 27 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.а ПДР України «поза розумнимсумнівом» доведена в судовому засіданні, оскільки останній керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду через неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про те, що місцевий суд не повідомив його про дату та час розгляду справи, чим позбавив його права на належний захист, можливості надати відповідні пояснення та заперечити щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність протоколу про адміністративне правопорушення, не звільняє суд від обов`язку повно перевіряти та з`ясовувати обставини справи. Так, з наданого до матеріалів справи відеозапису, не вбачається жодних ознак складу адміністративного правопорушення до якого притягується ОСОБА_1 . При цьому, відеозйомка велася не безперервно, зокрема на відео відсутні моменти: перевірки документів, встановлення ознак наркотичного сп`яніння, проведення огляду на місці зупинки, згоди/відмови на проведення огляду у медичного закладі, складення направлення на медичний огляд, безпосередньо проведення такого огляду. Отже, місцевим судом не враховано, що такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, адже, знято з численними порушеннями. Вказані недоліки свідчать про недопустимість відеозапису, як доказу факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, рапорт поліцейського від 24 грудня 2022 року не є доказом по справі, оскільки є лише процедурним моментом виклику додаткового екіпажу поліцейських, при цьому, без пояснення необхідності такого виклику. На відеозапису також не вбачається жодних підстав для додаткової участі інших поліцейських. Висновок щодо результатів медичного огляду від 03 січня 2023 року складений із порушенням, а саме через 9 днів після проведення огляду, незважаючи на те, що лабораторні дослідження не проводилися. Протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням законодавства: порушена диспозиція ст. 130 КУпАП. У протоколі зазначено, що водій знаходився із «ознаками наркотичного сп`яніння», проте, відповідальність наступає за керування транспортним засобом у стані сп`яніння; протокол складено 25 грудня 2022 року, тобто, до отримання результатів огляду у медичному закладі, оскільки висновок було складено 03 січня 2023 року. Таким чином, на момент складання протоколу поліцейський не мав на це законних підстав, оскільки стан сп`яніння не було підтверджено. За таких обставин, у відповідності до п. 22 розділу 3 Інструкції такий висновок є недійсним в силу закону, а отже не може бути допустимим та належним доказом у справі. Також, будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи не долучено. Відсутність фіксації під час проведення огляду в медичному закладі, порушує право й особисто ОСОБА_1 , бо не дає можливості впевнитись, чи не допущено порушень його огляду на стан сп`яніння. Відсутність поліцейського під час огляду на стан сп`яніння порушує ст. 266 КУпАП, а, відтак, згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд є недійсним. Матеріалами справи не підтверджується наявність підстав у поліцейських для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Також, поліція не запропонувала ОСОБА_3 пройти огляд у встановленому порядку на місці зупинки, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом. Тобто, у поліції відсутні були законні підстави везти ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу, чим порушено ч. 3 ст. 266 КУпАП. В матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейськими порушено вимоги положень п.п 8., 12 Інструкції та не було відповідно до чинного порядку направлено водія у заклад охорони здоров`я. Відтак, місцевий суд при розгляді справи відносно ОСОБА_1 не надав належної оцінки даним порушенням закону та фактичним обставинам, через що дійшов до помилкового висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу та додані до неї документи, додатково подані захисником ОСОБА_1 адвокатом Андрєєвим І.П. докази, заслухавши пояснення адвоката Андрєєва І.П., апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 з пропуском строку визначеного ст. 294 КУпАП і останній не ставить перед судом питання про поновлення зазначеного строку, що має наслідком повернення скарги особі, що її подала.

До зазначеного висновку апеляційний суд дійшов виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова Дарницького районного суду міста Києва винесена 27 січня 2023 року.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Отже, останнім днем для подачі апеляційної скарги було 06 лютого 2023 року.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП також визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 не заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаючи, що такий строк не пропущено.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що вперше апеляційна скарга на зазначене судове рішення місцевого суду надійшла до канцелярії Дарницького районного суду міста Києва 15 березня 2023 року (а.с 17). Вказана скарга підписана адвокатом Андрєєвим І.П. 03 лютого 2023 року та доставлена до суду кур`єрською службою доставки у відповідності з накладною №9369, в якій зазначено, що відправлення прийнято в доставку 03 лютого 2023 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 березня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Андрєєва І.П. в інтересах ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала з підстав порушення адвокатом вимог закону (ст. 271 КУпАП) щодо обов`язкового долучення до ордеру на право представлення інтересів ОСОБА_1 витягу з договору про надання правової допомоги (а.с. 37).

29 березня 2023 року постанова Київського апеляційного суду від 28 березня 2023 року була направлена адвокату Андрєєву І.П. (а.с. 38).

13 квітня 2023 року до канцелярії Дарницького районного суду міста Києва надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 аналогічного змісту з попередньою скаргою, також підписана 03 лютого 2023 року, однак, особисто ОСОБА_1 .

Зазначена апеляційна скарга надіслана до місцевого суду через кур`єрську службу доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин» у відповідності до накладної № 4489, в якій зазначено, що відправлення прийняте для доставки 03 лютого 2023 року, тобто, в той же день, що і попередня апеляційна скарга.

Апеляційний суд не приймає накладну № 4489 в якості доказу подачі апеляційної скарги саме 03 лютого 2023 року, оскільки дані щодо дати подачі відправлення суперечать іншим наявним у справі доказам, що, з урахуванням надмірного часу доставки відправлення, а саме з 03 лютого 2023 року до 13 квітня 2023 року свідчить про очевидну недостовірність інформації щодо дати відправлення зазначеної в даній накладній.

Так, з апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи, яка була розглянута у його відсутність та відсутність його захисника.

Також, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він не був ознайомлений з результатами огляду на стан сп`яніння, ані в день його проведення, ані пізніше (а.с. 21, 44).

Вперше, адвокат Андрєєв І.П. звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи з наданням можливості зняти копії з необхідних документів та з СD/DVD дисків 21 лютого 2023 року. Згідно з даним клопотанням захисник ознайомився з матеріалами справи та отримав копію відеозапису 28 лютого 2023 року (а.с. 13).

Не дивлячись на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, з матеріалами справи не знайомилася взагалі, а його захисник ознайомився з нею та зняв відповідні копії лише 28 лютого 2023 року, ОСОБА_1 03 лютого 2023 року, тобто, за 25 днів до ознайомлення захисника з матеріалами справи, у відповідності до накладної кур`єрської доставки № 4489, здав апеляційну скаргу для доставки до суду.

При цьому, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт, обґрунтовуючи незаконність постанови місцевого суду, надає оцінку змісту документів, що містяться в матеріалах справи, а саме відеозапису, вказуючи на зміст зафіксованих на ньому подій, рапорту поліцейського від 24 грудня 2022 року, висновку щодо результатів медичного огляду від 03 січня 2023 року (а.с. 43), з яким, як він також зазначає в апеляційній скарзі, він не був ознайомлений (а.с. 44).

За таких обставин, очевидним є факт, що будучи не обізнаним до 28 лютого 2023 року з документами, що містяться в матеріалах справи, ні ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Андрєєв І.П. станом на 03 лютого 2023 року об`єктивно не могли оцінювати їх зміст в апеляційній скарзі.

Вказані обставини свідчать про неможливість подачі апеляційної скарги з зазначеним змістом раніше за 28 лютого 2023 року, а, відтак, і неможливість її подання до кур`єрської служби доставки 03 лютого 2023 року.

З огляду на встановлені обставини, захиснику ОСОБА_1 адвокату Андрєєву І.П. було надано можливість надати суду докази на їх спростування, а саме об`єктивні докази, які свідчать про подачу апеляційної скарги саме 03 лютого 2023 року, в тому числі і банківські документи про дату оплати послуг зазначеного відправлення.

20 червня 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Андрєєв І.П., в призначений для розгляду справи час, в судове засідання не з`явився, проте, подав до канцелярії суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: адвокатський запит, відповідь на адвокатський запит з ТОВ «Двадцять п`ять годин», копії товарних чеків № 103 та № 97 від 03 лютого 2023 року, копії накладних № 4489 та № 9368 (а.с.67-73).

Надаючи оцінку додатково поданим адвокатом доказам, апеляційний суд вважає, що вони не підтверджують прийняття апеляційної скарги кур`єрською службою для відправлення до суду саме 03 лютого 2023 року, виходячи з наступного.

Зі змісту відповіді ТОВ «Двадцять п`ять годин» на запит адвоката вбачається, що у зв`язку з воєнним станом в Україні, викликаним російською військовою агресією, враховуючи нестабільну ситуацію в країні та через нерідкі обстріли українських міст, більшість кур`єрів, що працювала в ТОВ «Двадцять п`ять годин», звільнились та виїхали на тимчасове проживання в більш безпечні міста України або взагалі за межі країни. Кур`єри, які залишились в ТОВ «Двадцять п`ять годин», ризикуючи своїм життям та здоров`ям здійснюють самостійну доставку по всім містам України в тому числі там, де щоденно існує небезпека обстрілів. При цьому, більшість одержувачів поштових відправлень під час повітряних тривог не здійснюють прийом поштової кореспонденції в тому числі і Дарницький районний суд міста Києва, а у кур`єра через велику завантаженість відсутня можливість очікувати відновлення прийому. Зазначене вплинуло на строки доставки відправлень за накладними № 4489 та №9368.

Жодних доказів зазначеним обставинам до відповіді надано не було. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга ОСОБА_1 та апеляційна скарга адвоката Андрєєва І.П. підписані в один день, 03 лютого 2023 року та згідно накладних № 4489 та №9366 в цей же день здані в кур`єрську службу. При цьому, зазначені в листі ТОВ «Двадцять п`ять годин» обставини, ніяким чином не вплинули на можливість доставки апеляційної скарги адвоката Андрєєва І.П. до суду 15 березня 2023 року, але суттєво вплинули на можливість доставки апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка за умови подачі в один день, була доставлена лише 13 квітня 2023 року, тобто, після повернення 28 березня 2023 року Київським апеляційним судом апеляційної скарги адвоката Андрєєва І.П. (а.с. 36).

Як було зазначено вище, апеляційна скарга ОСОБА_1 отримана місцевим судом 13 квітня 2023 року, при цьому в накладній кур`єрської служби зазначено, що вона прийнята в доставку 03 лютого 2023 року. З наданої суду накладної № 4489 вбачається, що в ній відсутній підпис відправника, відсутні ініціали та підпис кур`єра. У графі «Послуги оплачуються:» вказано, що оплата за вказаною накладною здійснюється відправником в безготівковій формі. Фінансових документів про оплату послуг відправки в безготівковій формі до 03 лютого 2023 року включно суду надано не було. Натомість, 20 червня 2023 року адвокат Андрєєв І.П. подав до апеляційного суду копію товарного чека № 103 від 03 лютого 2023 року про сплату готівкою кур`єрських послуг за накладною № 4489, що не узгоджується з способом оплати зазначеним в самій накладній.

Вирішуючи питання про прийняття до розгляду зазначеної апеляційної скарги апеляційний суд виходить з того, що дата подання скарги має визначальне значення. Такі відомості мають бути об`єктивними, достатніми, зрозумілими та такими, що виключають неоднозначне розуміння.

Зазначені обставини загалом унеможливлюють дійти висновку щодо дійсної дати подачі апеляційної скарги саме 03 лютого 2023 року.

Аналогічні за змістом висновки, щодо тривалої доставки документів до суду кур`єром ТОВ «Двадцять п`ять годин» містяться в судовому рішенні Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 522/9601/19.

Наведене дає підстави для висновку, що вирішення питання про дотримання особою, що притягується до адміністративної відповідальності чи її захисником строку для подачі апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного характеру, які свідчать про подачу апеляційної скаргу у визначений законом строк.

Суд акцентує увагу, що ОСОБА_1 не наведено доводів, що ним вчинялись будь-які дії з огляду на те, що апеляційна скарга була відправлена до місцевого суду, за твердженням скаржника, 03 лютого 2023 року, а Дарницьким районним судом міста Києва отримана лише 13 квітня 2023 року, що перевищує розумні строки для доставки поштового відправлення.

Близькі за змістом висновки щодо тривалої доставки документів до суду кур`єром ТОВ «Двадцять п`ять годин» викладені в судовому рішенні Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі 420/14069/20.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що дата «03 лютого 2023 року», яка міститься в накладній № 4489, як така, в яку була здана апеляційна скарга для відправки до суду, об`єктивно не відповідає дійсності, в зв`язку з чим не може бути прийнята судом, як дата подачі апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року надійшла до Дарницького районного суду м. Києва 13 квітня 2023 року, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропустив визначений ст. 294 КУпАП десятиденний строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови та не просить суд його поновити, що у відповідності до ч. 2 ст. 294 КУпАП є підставою до повернення апеляційної скарги особі, що її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути особі, яка її подала.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв