ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9779/23
провадження № 3/753/4274/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Шаповалова К.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Дарницького УП ГУ НП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

до Дарницького районного суду міста Києва надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали передано судді Шаповаловій К.В.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 6 червня 2023 року № ВАВ 277534 6 червня 2023 року о 18 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинила конфлікт, під час якого ображала нецензурними словами та не пускала до будинку, чим своїми діями вчинила домашнє насильство психологічного характеру, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 6 червня 2023 року № ВАВ 277534 6 червня 2023 року о 19 год. 15 хв. за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_2 вчинив конфлікт, під час якого погрожував та чинив психологічний тиск на колишню дружину, чим своїми діями вчинив домашнє насильство, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Враховуючи те, що вказані протоколи складено стосовно одних і тих же осіб, за одні і ті самі події, які мали місце 6 червня 2023 року, з огляду на те, що у протоколі ВАВ 277534, складений стосовно ОСОБА_1 , потерпілим є її колишній чоловік ОСОБА_2 , а за протоколом № ВАВ 277534, складений стосовно ОСОБА_2 , потерпілою є його колишня дружина ОСОБА_1 , з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справ, суд дійшов висновку про доцільність спільного розгляду цих протоколів та об`єднання їх в одну справу з присвоєнням № 753/9779/23.

У судове засідання 3 липня 2023 року з`явились ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та свідки.

ОСОБА_1 пояснила, що 6 червня 2023 року її колишній чоловік приїхав до будинку за адресою: АДРЕСА_2 та вимагав по телефону, щоб вона пустила його у будинок, але вона не впускала та не виходила з нього і викликала поліцію. Він її ображати нецензурними словами. Коли приїхала поліції, вона вийшла з будинку до них. При працівниках поліції колишній чоловік вів себе стримано. Зазначила, що колишній чоловік завжди берез собою якогось іншого чоловіка, який ніколи не називає себе, навіть працівникам поліції, каже, що він колега колишнього чоловіка, цей чоловік поводить себе некоректно, провокує на конфлікт. Заперечувала факт вчинення психологічного насильства відносно колишнього чоловіка, сказала, що не ображала його. Пояснила, що не пускала його до будинку, бо він весь час погрожує їй та її матері, дітям пишуть його інші жінки. У жовтні 2022 року, коли вона сказала, йому, що буде з ним розлучатись, в один з днів він рано вранці увірвався до неї в кімнату, вона переживала за родину, а тому вони вирішили переїхати жити в інше місце, до знайомих. Потім були змушені повернутись до цього будинку, бо більше їй та родині жити нема де. У лютому 2023 року відбувся конфлікт між ними, оскільки її колишній чоловік не давав ані їй, ані їх спільній доньці ключів від цього будинку, вони не могли до нього потрапити. Вона викликала працівників поліції та на нього склали адміністративний протокол. Після цього вона в`їхала у будинок та змінила замок. Вказала, що пропонувала йому вирішити питання будинку мирним шляхом, проте це не вдається.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що завчасно написав лист його колишній дружині ОСОБА_1 щодо поділу спільного майна, оскільки шлюб між нами розірвано 22 листопада 2022 року. 6 червня 2023 року він приїхав до будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Його колишня дружина влаштувала скандал, ображала його нецензурними словами. Він при цьому мовчав та не розпочинав з нею діалог. Оскільки вона влаштувала скандал та не пускала його до будинку, він викликав працівників поліції. Сказав, що під час конфлікту були присутні свідки-сусіди, яких він просив допитати у своєму письмовому клопотанні. Зазначив, що в будинку є його особисті речі, інструменти. Конфлікт щодо порядку користування будинком виник у них з колишньою дружиною 23 лютого 2023 року, коли ОСОБА_1 «нахально» в`їхала у будинок, змінила замки, поставили сигналізацію, і з цього часу він не міг потрапити у будинок.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 6 червня 2023 року ОСОБА_2 приїхав до свого будинку на АДРЕСА_4 , він ( ОСОБА_3 ) був на вулиці біля будинку ОСОБА_4 та чув і бачив як його не пустили до будинку його колишня дружина та теща, це відбувається неоднократно. Він чув як ОСОБА_1 почала ображати нецензурними словами ОСОБА_2 , звинувачувала його в подружніх зрадах. Був присутній, коли приїхали працівники поліції, знає, що вони скали протоколи на обоє подружжя. Потім ми з ОСОБА_4 та іншими сусідом пішли до озера. Зазначив, що ОСОБА_2 не реагував на образи дружини та мовчав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він 6 червня 2023 року бачив, як ОСОБА_4 приїхав до будинку на вул. Садовій та хотів до нього потрапити, його не пустили, він викликав поліцію. Коли приїхали працівники поліції ОСОБА_1 та її мама вийшли на вулицю, ОСОБА_6 влаштувала скандал, ображала ОСОБА_4 , він, в свою чергу, мовчав, нічого не говорив. Працівники поліції склали протоколи на обоє подружжя.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 (донька ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) пояснила, що 6 червня 2023 року була не дома, їй подзвонила мама та сказала, що приїхав до будинку тато та працівники поліції. Вона вирішила їхати до дому, коли приїхала бачила багато сусідів, невідомого їй чоловіка, маму, тата, бабусю. Батько вимагав ключі від будинку, мама його не пускала, бо він здійснює постійний психологічний тиск на них. Також до цього тато теж змінював замки у будинку та не давав ключі від нього навіть їй. Коли приїхала, то не чула, щоб батьки ображали один одного. Брат також боїться тата, бо він ображав маму та бабусю, тому вони поставили вдома сигналізацію. У батьків дуже погані відносини, вони не можуть знаходитись разом. Траплялись випадки коли тато ображав маму в моїй присутності та в присутності молодшого брата, вона просила цього його не робити. Вони боялись від батька якихось активних дій та вирішили поставити у будинку сигналізацію. У судовому засіданні було оголошено перерву до 6 липня 2023 року.

6 липня 2023 року у судовому засіданні було прослухано аудіозапис розмови ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_7 за березень 2023 року, вказаний диск був долучений працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали адміністративних протоколів, докази, долучені до них, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідків, суд доходить до такого висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України передбачено в «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 листопада 2015 року № 1376.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Частина перша вказаної статті передбачає, зокрема, відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до пунктів 1, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Під час розгляду протоколів, зважаючи на надані учасниками справи та свідками пояснення, судом встановлено, що між подружжям існує цивільно-правовий спір стосовно порядку користування будинком, який був побудований за час перебування їх у шлюбі. Судом встановлено також, що між колишнім подружжям є тривалі неприязні відносини, які стосуються як подружнього життя так і питання користування будинком. ОСОБА_2 своїми діями, розмовами з дітьми, вчинками (змінив замки на будинку, не давав доньці ключі від нього) провокує на певну поведінку та дії ОСОБА_1 , яка можливо є менш емоційно стриманою ніж ОСОБА_2 , зокрема в присутності сусідів та працівників поліції. При цьому ОСОБА_2 поводиться зовсім по іншому у їх відсутність, що підтверджується показами свідка ОСОБА_7 (донька).

Отже, з наданих матеріалів суду та отриманих показань безпосередньо, встановлено, що дані, зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення саме за 6 червня 2023 року, не знайшли свого підтвердження, оскільки не кожна сварка a priori є вчиненням домашнього насильства, а має місце з`ясування особистих стосунків колишнього подружжя, яке за своєю суттю не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП та не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за яке особа відповідно може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 9.06.2011 року, та «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 року).

Отже, при оформленні матеріалів справ працівниками поліції не було зібрано і в ході судового розгляду не встановлено достатніх доказів того, що ОСОБА_1 6 червня 2023 року о 18:30 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП, та ОСОБА_2 6 червня 2023 року 0 19:15 год вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність належних доказів вини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, а тому провадження у справах підлягає закриттю відносно обох осіб у відповідності до пункту першого статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 221, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною перешою статті 173-2 КУпАП (справа № 753/977923, провадження № 3/753/4274/23) об`єднати в одне провадження зі справою про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за частиною перешою статті 173-2 КУпАП (справа № 753/9781/23, провадження № 3/753/4276/23).

Об`єднаному провадженню присвоїти номер справи № 753/9779/23, провадження № 3/753/4274/23.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя К.В. Шаповалова