1Справа № 335/5232/23 3/335/1849/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши справу про адміністративного правопорушення, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.05.2023 серії АА № 339896, 31.05.2023 о 18 год. 36 хв. ОСОБА_1 умисно висловлював погрози, образи в сторону своєї колишньої дружини гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та своєї доньки гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживають разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

23.06.2023 захисником ОСОБА_1 - адвокатом Ткаченком Д.С. подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні та переконливі докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства. Між ОСОБА_1 та потерпілими існує невирішена суперечка щодо порядку користування квартирою, яка належить особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, на праві приватної власності і в якій потерпілі проживають без реєстрації місця проживання, через що між ним та потерпілими систематично виникають сварки.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення судового засідання до суду не звертався.

З пояснень потерпілих, наданих ними в судовому засіданні, вбачається, що гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 є колишнім подружжям. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 зняв її та іншу потерпілу з місця проживання в належній йому на праві власності квартирі, проте до теперішнього часу потерпілі продовжують проживати в ній. Час від часу між ОСОБА_1 та потерпілими виникають конфлікти щодо порядку користування ними однієї з кімнат, під час яких ОСОБА_1 висуває їм вимогу висилитися з квартири.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення потерпілих, суддя доходить наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З наданих захисником фотокопій договору дарування квартири від 31.03.2021 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним власником квартири АДРЕСА_2 .

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 Цивільного кодексу України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 62 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге та Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , пояснень потерпілих, наданих в судовому засіданні, вбачається, що між колишнім подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт з приводу проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які проживають в квартирі ОСОБА_1 без його згоди як власника майна, суддя доходить висновку, що надані ОСОБА_1 письмові пояснення про законність висунутих ним як власником квартири вимог потерпілим не можна визнати неспроможними, остільки спростувати їх наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення доказами неможливо.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суддя доходить висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу та події інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Стеценко