Дата документу 12.07.2023Справа № 554/5879/23
Провадження № 3/554/2354/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2023 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Попов О.Г., розглянувши адміністративний матеріал відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 787636 від 28.07.2023, ОСОБА_1 28.06.2023 року о 16-30 год. за адресою: м. Полтава, вул. Кагамлика, 21 з підсобного приміщення здійснював реалізацію горілчаних виробів без марок акцизного збору, а саме 50 літрів, 10 пляшок горілки, чим порушив вимоги п. 11 ч. 1 ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 не є обов`язковою, справу розглянуто без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 на розгляд суду надано його письмові пояснення, рапорт, протокол огляду від 28.06.2023.

Оцінюючи наведені докази, суд зазначає, що ні жоден із них окремо, ні всі вони в своїй сукупності не підтверджують факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення. При цьому суд виходить з такого.

Диспозицією ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Зазначена диспозиція має бланкетний характер, тобто відсилає до іншого нормативно-правового акту, що передбачає відповідальність за вчинення окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, зокрема з рук.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП полягає у торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі. До того ж не має значення наявність та дійсність акцизних марок тощо.

Таким чином, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП полягає саме у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

Однак, суд зазначає, що формулювання суті правопорушення у викладеній в протоколі формі не відображає конкретних обставин вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме не вказано кому, у якій кількості та за якою ціною було реалізовано алкогольні вироби та які саме, а також не зафіксовано факту їх продажу та отримання грошових коштів за це. До того ж, відсутні і відомості щодо отриманих останнім грошових коштів, вилучених внаслідок реалізації та їх місцезнаходження, враховуючи, що санкцією вказаної статті передбачена конфіскація як предметів торгівлі, так і виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, так як являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. До того ж і протокол в даному конкретному випадку має суттєві недоліки, про що викладено вище.

Будь-яких інших доказів, в тому числі пояснень свідків, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі зміст правопорушення, викладений у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку притягнення особи до відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

На переконання суду, дані відображені ініціатором складення протоколу про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів.

З огляду на викладене, враховуючи обставини складання протоколу, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 події та складу інкримінованого йому правопорушення, що є підставою для закриття провадження у цій справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП України - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Г.Попов