Справа № 756/4092/23 Суддя в суді першої інст. - Родіонов О.М.
Провадження № 33/824/3425/2023 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Фесуна Н.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 червня 2023 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 11.03.2023 о 23:40 годині в м. Києві по пр-ту В. Івасюка, 27, ОСОБА_2 в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, керувала транспортним засобом TOYOTA, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна кольору обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилась. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14 червня 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Фесун Н.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Мотивуючи свої вимоги, зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необгрунтованою та невмотивованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, вказує, що обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та не доводять винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР України, оскільки з наявних матеріалів не вбачається саме відмови ОСОБА_2 від проходження огляду. Натомість, ОСОБА_2 пройшла огляд на визначення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, проте з результатами огляду не погодилась. При цьому, до матеріалів справи відповідний результат огляду не долучено.

Зазначає, що ОСОБА_2 наполягала на проходженні огляду в медичному закладі, проте відмовлялась їхати на машині поліцейських, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення безпідставно складено за порушення п. 2.5 ПДР України.

Також, захисник зазначає, що наявний в матеріалах справи відеозапис є неналежним та недопустимим доказом, оскільки, він не є безперервним, не містить чіткої відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та її захисника на підтримку вимог та доводів поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Перевіркою постанови на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №367903 від 12.03.2023року, в якому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с. 1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 3);

- розпискою про передачу керування транспортним засобом іншому водієві (а.с. 4);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в медичному закладі (а.с. 6).

Зазначені докази, відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні нею вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не відмовлялась від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, натомість відмовлялась їхати на автомобілі поліцейських, не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При цьому слід зазначити, що працівниками поліції у відповідності до ст. 266 КУпАП ОСОБА_2 було відсторонено від керування власним транспортним засобом та запропоновано в супроводі поліцейських пройти огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладі.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винною та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 червня 2023 року щодо ОСОБА_2 зач.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко