Справа № 485/88/23
Провадження № 33/812/294/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Ковальського Є.В.

захисника особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності Трофименка А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану його захисником Трофименком Андрієм Олександровичем, на постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 8 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 8 червня 2023 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 104622, 24 березня 2023 року о 21:56 год. по вул. Центральній біля буд. № 93 в м. Снігурівка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Opel Astra» днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 8 червня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 Трофименко А.О. 19 червня 2023 року подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що відеозапис, доданий до протоколу є неналежним доказом, оскільки здійснений в порушення вимог «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» не з нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції, а на мобільний телефон та запис не є безперервним. Посилався на те, що поліцейські не роз`яснювали ОСОБА_1 його права та не запрошували свідків під час складання протоколу. Крім того, вказував, що поліцейські проігнорували прохання ОСОБА_1 про проходження огляду у закладі охорони здоров`я та не надали направлення для проходження такого огляду у медичному закладі.

В апеляційній скарзі також міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Втім, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 8 червня 2023 року. Останній день для подачі апеляційної скарги 18 червня 2023 року був вихідним днем, апеляційна скарга подана 19 червня 2023 року, тобто в межах процесуального строку на апеляційне оскарження, передбаченого ч.2 ст.294 КУпАП. За такого, строк на апеляційне оскарження не є пропущеним.

Заслухавши пояснення захисника Трофименка А.О., який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі Правила) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Судом встановлено, що 24 березня 2023 року о 21:56 год. по вул. Центральній біля буд. № 93 в м. Снігурівка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки "Opel Astra" днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

24 березня 2023 року уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 104622, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил, за що передбачена відповідальність за статтею 130 КУпАП .

Також до протоколу долучено відеозйомку подій 24 березня 2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки від якого він відмовився, а також відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена також рапортом ст. сержанта поліції Богдана Лук`яненка .

Щодо необхідності присутності свідків при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння, то апеляційний суд зауважує, що таке твердження в апеляційній скарзі суперечить змісту ч. 2 ст. 266 КУпАП та Інструкції №1395 за якими присутність свідків передбачена лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Щодо обставин справи, яка переглядається, то фіксування правопорушення відбувалося технічними засобами відеозапису, що відповідає приписам закону.

При цьому вказана норма закону не розділяє порядок фіксації проведення огляду на стан сп`яніння (алкогольного та наркотичного) та відмови від проведення такого огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, не може бути належним та допустимим доказом через те, що він здійснений не на нагрудну камеру, а мобільний телефон поліцейського апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки враховуючи положення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», вказане не є тією обставиною, яка унеможливлює застосування такої зйомки як доказу у справі про адміністративне правопорушення чи визнання цього доказу недопустимим.

Тобто, вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». Відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису. Крім того, відповідно до вимог ст.251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення, який є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки він не вівся безперервно, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки на дослідженому відеозаписі зафіксовані всі події щодо обставини, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та, власне, обставин складання протоколу. Отже, зафіксована на відеозаписах інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції проігноровано прохання ОСОБА_1 про проходження огляду у закладі охорони здоров`я та видачу йому направлення для проходження такого огляду апеляційний відхиляє виходячи з наступного. Як вбачається з відеозапису працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки на що останній погодився, однак коли працівник поліції надав йому відповідний прилад, він відмовився від проходження без пояснення причин. Також працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я на що останній погодився, однак коли працівник поліції запросив його до транспортного засобу аби проїхати до закладу охорони здоров`я, останній відмовився сідати до транспортного засобу без пояснення причин та сказав, що відмовляється їхати до лікарні. Таким чином, працівники поліції правильно кваліфікували дії ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Поліцейським має виписуватись направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння у разі бажання особи пройти огляд в медичному закладі, проте водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння не тільки на місці зупинки транспортного засобу, а і в закладі охорони здоров`я. Але навіть незважаючи на це, працівниками поліції ОСОБА_1 виписано направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 5).

Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги про недотримання працівниками поліції вимог закону щодо роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Так, на відеозаписі зафіксовано роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, на що він сказав, що права зрозумілі.

Встановивши ці обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність порушень ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил та відповідність встановлених обставин положенням ч. 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну та обґрунтовану постанову.

Тому підстав для скасування постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 8 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП, суд-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану його захисником Трофименком Андрієм Олександровичем, на постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 8 червня 2023 року залишити без задоволення.

Постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 8 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська