БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1247/23
Провадження № 3/497/648/23
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.07.2023 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання Деревенського І.Ю.,
захисника особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,
особи, яка склала протокол поліцейського Болградського РВП ГУНП в Одеській області Сороки М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, не інваліда, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 06 травня 1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
05.06.2023 року в проміжок часу 17:20 17:30 години (більш точний час судовим розглядом не встановлено) в м. Болград по вул. Заводська, 167-А гр. ОСОБА_1 на автомобілі марки «Nyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_3 здійснював пасажирські перевезення в режимі таксі без реєстраційних та дозвільних документів, а саме без ліцензії на даний вид діяльності та не зареєстрований в якості ФОП.
За цим фактом інспектором СРПП ВП Болградського РВП ГУНП в Одеській області, старшим лейтенантом поліції Сорокою М.В. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №810650 (надалі - протокол).
В судовому засіданні:
Особа, яка склала протокол інспектор СРПП ВП Болградського РВП ГУНП в Одеській області, старший лейтенант поліції Сорока М.В. наполягав на притягненні ОСОБА_1 до відповідальності за ст.164 ч.1 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення. Пояснив, що 05.06.2023 року під час несення служби на блок посту на в`їзді в м. Болград зі сторони м. Ізмаїл, був зупинений для перевірки документів автомобіль марки «Nyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_3 , на якому було нанесено зображення «Ізмаїл +» таксі, на задньому склі номер для виклику «77-88». Після перевірки документів було виявлено відсутність у водія ліцензії на здійснення пасажирських перевезень в режимі таксі, а також реєстрації як ФОП.
Окрім цього був відсутній протокол технічного огляду транспортного засобу, який здійснює перевезення пасажирів, наявність якого є обов`язковим.
В транспортному засобі були пасажири: жінка з новонародженою дитиною, яка їхала з пологового будинку, та її мати, яка здійснювала супровід. Оскільки для з`ясування усіх обставин знадобився тривалий час, молода жінка зателефонувала чоловіку і він прибув на блок пост, щоб їх забрати, так як було спекотно і малюк плакав.
По приїзду чоловік цієї молодої жінки - ОСОБА_3 у його, поліцейського присутності надав кошти жінці, і вона розрахувалася з водієм. Він забрав дружину з малюком і з тещею, та повіз додому, і на його, поліцейського прохання приїхав через хвилин 15-20 для надання письмових пояснень.
При цьому водій заперечував, що працює в таксі, що займається перевезенням пасажирів, стверджуючи, що машина його знайомих і він перевозив знайомих людей.
Чоловік пасажирки таксі з дитиною, повернувся на блок поста та надав пояснення, що дійсно замовляли таксі за номером «77-88» для того, щоб забрати жінку з дитиною з пологового будинку.
Після з`ясування усіх цих обставин, здійснення фото фіксації транспортного засобу, відео фіксації розмови з водієм, було складено відносно водія ОСОБА_1 протокол про адміністративну відповідальності за ст.164 ч.1 КУпАП.
Іншим поліцейським було складено постанову про притягнення водія до відповідальності за ст.121 ч.3 КУпАП.
Мали намір вилучити транспортний засіб, але не стали цього робити, оскільки водій з іншого населеного пункту, та щоб мав змогу добратися до дому.
На запитання захисника особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_2 , поліцейський ОСОБА_4 пояснив, що:
- Законом «Про поліцію», Постановою КМ України та наказом голови військової адміністрації надано повноваження перевіряти на блок постах осіб і транспортні засоби, в тому числі з метою виявлення ознак адміністративних і кримінальних правопорушень, а тому діяв виключно на правових підставах.
- водій ОСОБА_1 надав документи на підтвердження своєї особи, на транспортний засіб, однак на підтвердження здійснення своєї діяльності по перевезенню пасажирів не зміг надати.
-даний протокол про адміністративне правопорушення не підписав так як поспішав, але повністю підтверджує усі викладені в ньому обставини;
- час не зазначив помилково, однак він зафіксований на відео записі.
- ОСОБА_1 надав усні пояснення, які були викладені письмово, але після його розмови по телефону з якоюсь особою, можливо з захисником, він відмовився їх підписувати і став заперечувати свою причетність взагалі, стверджуючи, що не займається перевезенням пасажирів, тому ця відмова і була зафіксована на відео.
- поняті під час відмови водія від підпису не потрібні.
- після складання протоколу водій ОСОБА_1 відмовився його підписувати.
- свідок надав пояснення після того, як відвіз дружину з дитиною і тещею до дому і повернувся на блок пост.
- так, санкція даної статті 164 КУпАП передбачає конфіскацію грошей і т/з або без такої.
- ОСОБА_1 навіть телефонував на лінію «102» з цього питання, щоб не вилучали транспортний засіб, тому і було прийнято рішення не вилучати. Після чого водій написав заяву не розглядати його звернення.
- пасажирка сплати водію таксі ОСОБА_1 700.00 гривень за поїзду, насильно вилучити кошти не змогли, а добровільно водій не видав кошти, тому і не було складено акту вилучення коштів, як доходу від цієї діяльності.
- в даному випадку систематичність не потрібна, достатньо один раз зафіксувати допущене правопорушення.
- вказаний транспортний засіб містив ознаки таксі у вигляді наклейки на дверях, на капоті, та на задньому склі номер телефону.
- шашок не було, але було наявне інше маркування, яке вказувало на те, що цей автомобіль працює в режимі таксі.
Особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 в судовому засіданні жодного разу не був присутнім, тобто не виявив бажання прибути до суду та надати особисто пояснення.
Захисник особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ОСОБА_2 заперечував винуватість свого довірителя з огляду на наступне.
Суб`єктом складання протоколу не долучено жодного належного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно надає послуги з перевезення пасажирів в режимі таксі.
Також, як вбачається з наданого суду протоколу, потерпілі відсутні. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення також відсутня вказівка на конкретних осіб (пасажирів), яким ОСОБА_1 нібито надавав послуги з перевезення. А протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Крім того сам протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки містить суттєві недоліки:
- неповно викладена об`єктивна сторона: діяння, його наслідки та причинний зв`язок між ними, час не зазначено;
- не перераховані додатки до протоколу (зазначення їх як «матеріали», не дають змогу їх ідентифікувати, як такі що малися на момент складання протоколу);
- оскаржуваний протокол не підписаний особою, що його склала;
- санкція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає конфіскацію...в т.ч. грошей, одержаних внаслідок вчинення цього правопорушення, однак в матеріалах відсутні акти про вилучення цих предметів та їх огляд, також про це не зазначено в протоколі, що позбавляє можливості застосувати додаткове стягнення;
- зміст протоколу та додані до нього пояснення ОСОБА_1 містять суттєві протиріччя, внаслідок чого виникають обґрунтовані сумніви в наданні ОСОБА_1 цих показів, при тому що його підпис на цьому «документі» відсутній, а факт відмови від підпису не засвідчений підписами двох понятих (свідків).
Більш того в цьому вбачаються ознаки фальсифікації доказів, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 - «Введення в оману суду або іншого уповноваженого органу» шляхом подання завідомо недостовірних або підроблених доказів.
- пояснення іншої особи ОСОБА_3 - не можуть бути належним доказом по справі, оскільки він не був очевидцем розрахунків за нібито то послуги таксі та надав покази з чужих слів.
- на доданих до протоколу фотографіях, відсутні зображення пасажирів, яких нібито перевозив ОСОБА_1 ..
Істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.
Отже, диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. А тому, на думку захисника, суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.
З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.
Враховуючи неповноту даних про адміністративне правопорушення, сторона захисту вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Оскільки об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП не доведена, вина ОСОБА_1 не встановлена, то в його діях не вбачається склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, а тому сторона захисту обґрунтовано вважає, що дане провадження по справі підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності (див. Господарський кодекс України, Закони України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», «Про основні засади державного регулювання господарської діяльності»).
Об`єктивна сторона правопорушення виражається в таких формах:
1 ) провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди);
2) надання суб`єктом господарювання дозвільному органу або адміністратору недостовірної інформації щодо відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства.
Обидва склади є формальні. Однак дана стаття містить також кваліфікований склад, який передбачає провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), ускладнене отриманням доходу у великих розмірах.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документ дозвільного характеру - це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.
Згідно положень цієї ж статті вказаного Закону, принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Відповідно до п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.
Про легітимність здійснення підприємницької діяльності свідчить видане у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка. Зайняття підприємницькою діяльністю особою, яка не отримала у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію або особою, свідоцтво про державну реєстрацію якої було скасовано у визначеному законодавством порядку, є об`єктивною стороною правопорушення.
Статтею 6 частиною 12 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, підлягають державному контролю.
Згідно ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановлені зобов`язання, зокрема, ліцензування на автомобільному транспорті, спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо.
Тобто, з наведених вимог нормативно-правових актів та законів вбачається, що обов`язковою умовою належного перевезення пасажирів транспортним засобом є ліцензійний документ на право перевезення пасажирів, які ОСОБА_1 працівнику поліції надані не були. Не надано таких доказів і суду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена зібраними у справі та дослідженими судом доказами, а саме:
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ N 810650 від 05.06.2023 року, складеним відносно ОСОБА_1 (а.с.1);
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Не зважаючи на те, що протокол не був підписаний поліцейським який його склав, однак поліцейський ОСОБА_4 був присутній в судовому засіданні, мав можливість надати суду усі пояснення, підтвердив обставини, які були викладені в даному протоколі, а відтак суд приймає їх до уваги.
Особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, про що поліцейським було зазначено в протоколі, що відповідає вимогам ч.3 ст.256 КУпАП, якою визначено, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.
Безпідставним є посилання сторони захисту на необхідність присутності двох понятих для фіксації відмови особи від підпису в протоколі.
- рапортом про реєстрацію повідомлення в ЄО за №1550, що надійшло на лінію 102 про те, що 05.06.2023 року о 18:27 за адресою: м.Болград, блок пост по дорозі з м.Ізмаїл, старший сержант ОСОБА_5 та лейтенант ОСОБА_4 мають намір евакуювати авто заявника Хундай Соната д.н.з. НОМЕР_4 на штраф майданчик через те, що нібито автомобіль працює в режимі таксі, але він заявник заперечує (а.с.2), що підтверджує суперечливу поведінку водія на місці події;
-письмовими пояснення ОСОБА_1 від 05.06.2023 року в яких останній посилається на те, що «мешкає в м.Ізмаїл, офіційно не працевлаштований. Підробляє водієм таксі GLOBAL.Будь-яких дозвільних документів на здійснення господарської діяльності не має, не зареєстрований в якості фізичної особи підприємця, не має договору з юридичною або фізичною особою на здійснення такого виду діяльності, не має ліцензії на перевезення пасажирів в режимі таксі. 05.06.2023 року отримав замовлення на перевезення пасажирів з м. Ізмаїл в м. Болград, його й зробив. Однак на блок посту в м. Болград при перевірці працівниками поліції документів, було встановлено, що не має права здійснювати такого роду діяльність. Скільки коштувала поїздка для цього пасажира, відмовився відповідати» (а.с.4).
Дані пояснення не підписані водієм ОСОБА_1 .. В судове засідання жодного разу дана особа не прибувала, хоча судом тричі призначалися судові засідання, і останній мав можливість прибути і надати пояснення, оскільки він був присутній на місці цієї події, тобто був очевидцем цих подій.
-письмовими пояснення ОСОБА_3 згідно яких вбачається, що «останній проживає за адресою в м.Болград зі своєю сім`єю. 05.06.2023 року йому, ОСОБА_3 потрібно було забрати дружину ОСОБА_6 з дитиною з м.Ізмаїл та привезти до м. Болград. У зв`язку з тим, що самостійно він не міг цього зробити, він виклика таксі за номером «77-88», де замовив пасажирські перевезення з м. Ізмаїл в м. Болград. По приїзду в м. Болград, а саме на блок посту при в`їзді в м. Болград він зустрів таксі, яке привезло його дружину і дитину та заплатив 700 гривень. Про те, що водій таксі не мав будь-яких дозвільних документів на здійснення такої діяльності, він не знав» (а.с.5);
Дана особа ОСОБА_3 був допитаний судом 27.07.2023 року як свідок (а.с.40-41). Будучи попередженим про кримінальну відповідальність, свідок пояснив, що 05.06.2023 року була потреба в послугах таксі, щоб забрати дружину з новонародженою дитиною з пологового будинку в м.Ізмаїл та привезти до дому в м. Болград. Скористалися послугами таксі за номером телефону «77-88», це підприємство яке працює, і в м. Болград, і в м. Ізмаїл, яким користувалися вже не один раз. Тому і в цей раз замовив поїзду за цим номером з м. Ізмаїл в м. Болград. Вже перебуваючи на блок посту, дружина зателефонувала і пояснила коротко про ситуацію, тому він відразу прибув на блок-пост, щоб їх забрати. Було спекотно, дитина сильно плакала, тому довго не розбираючись що трапилося, надав дружині кошти, що б вона розрахувалася з таксистом за поїзду 700 гривень (які купюри не пам`ятає можливо 500 та 200 гривень), забрав дружину з дитиною, тещу, та відразу ж повіз до дому. Все було дуже швидко, чи писав пояснення водій він не бачив. Потім поліцейський зателефонував і попросив повернутися для надання пояснень, і через хвилин 15-20 він повернувся. В машину не зазирав і не дивився, чи є там якісь спеціальні прибори для таксі, на машині було щось зображено, але не розглядав, та як для нього були важливими дружина і дитина, але впевнений, що це дійсно був автомобіль таксі, так як сам його замовляв.
На питання адвоката ОСОБА_2 , свідок пояснив, що особисто не міг поїхати за дружиною, так як не ризикує проїжджати блок пост. Цього разу під`їхав до блок посту і пішов до машини таксі забрати дружину і дитину. Після дзвінка поліцейського повернувся на блок пост, були поліцейські, таксист, інших осіб він не бачив. Дружині не пропонували написати пояснення, та і не до того було. У його присутності водій також не писав пояснень.
З огляду на зазначене, свідок підтвердив, що замовляв саме таксі за номером «77-88», і саме автомобіль таксі привіз його дружину з дитиною і малюком з м. Ізмаїл в м. Болград, та за поїздку було сплачено 700 гривень.
При цьому, надаючи пояснення свідок називає водія таксистом, що ще раз підтверджує, що він не є знайомим цієї особи, і що він дійсно замовляв таксі.
В судовому засіданні 13.07.2023 року було допитано у якості свідка пасажира таксі ОСОБА_6 . Будучи попередженою про кримінальну відповідальність свідок пояснила, що 01.06.2023 року вона народила дитину в пологовому будинку в м. Ізмаїл, шляхом кесарево-розтину. Чоловік замовив таксі з м. Ізмаїл в м. Болград, щоб їх з дитиною забрати з пологового будинку. З нею була також її мати, так як після оперування вона не може тримати дитину. На блок посту в м. Болград таксі зупинили поліцейські, стали перевіряти документи, це зайняло якийсь час, тому вона зателефонувала чоловіку, щоб він їх забрав, так як вона себе погано почувала, було дуже спекотно, дитина сильно плакала. Через хвилин 10 приїхав чоловік, підійшов до таксі дав їй кошти, щоб розрахуватися з таксистом дві купюри по 500 гривень, які вона надала водію, і він їй повернув решту 300 гривень, так як поїздка вартувала 700 гривень. Після цього відразу ж вони поїхали до дому.
Чоловік викликав таксі за номером «77-88», і їй здається, що на автомобілі було наклеєно маркування таксі. Чи залишилось повідомлення в телефоні чоловіка, вона не знає. Вона впевнена, що цей автомобіль був таксі, так як не раз такими послугами користувалися. За цим номером «77-88» телефонували і замовляли таксі для поїздки в м. Ізмаїл і в зворотному напрямку. У неї та її матері поліцейський не відбирав пояснення.
З огляду на зазначене, свідок підтвердила, що замовляли автомобіль таксі за номером телефону «77-88», 05.07.2023 року саме вона як пасажир їхала з м. Ізмаїл в м. Болград, та розрахувалася за поїздку, заплативши 700.00 гривень.
Свідку для огляду були надані фото з зображенням транспортного засобу, що наявні в матеріалах справи (а.с.6, 32-34), і свідок підтвердила, що саме на цьому автомобілі 05.06.2023 року вона з дитиною і мамою, як пасажири, їхали з м. Ізмаїл в м. Болград, після виписки з пологового будинку. І саме в цьому місці біля блок посту стояв автомобіль, коли її забирав чоловік.
- фото таблицями транспортного засобу марки «Nyundai Sonata» д.н.з НОМЕР_3 , з емблемою «Izmail 77-88 TAXI», «Izmail +», номер для виклику «77-88» (а.с.6, 32-34).
З фото з датою 05/06/2023 вбачається, що автомобіль марки «Nyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, має маркування, яке вказує на його приналежність до таксі. Так, на капоті наявне зображення емблеми з великим написом «Izmail +», на задньому склі автомобіля зображено номер «77-88», саме на цей номер вказували свідки, подружжя ОСОБА_7 , за яким вони замовляли послугу з перевезення пасажирів в режимі таксі з м.Ізмаїл в м.Болград. На передніх водійських дверях автомобіля наявне зображення овальної форми «Izmail TAXI», по середині великі цифри «77-88», а по обох боках емблеми шашечки таксі чорного кольору. В середині авто на передній панелі «торпеди» знаходиться візитка таксі з номерами телефонів. Вбачається, що дане фото здійснено поліцейським через лобове скло, на якому відображена його тінь.
Згідно із Законом України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III, таксі має бути обладнане розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла. Крім того, на автомобілі мають бути нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах з лівого та правого боків.
Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Згідно ст.39 названого Закону визначено документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Так, документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:
для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.
А відтак, кожний таксист має возити із собою пакет документів, у якому мають бути посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, дорожній лист та ліцензійна картка.
Слід зазначити, що у вільному доступі в інтернет ресурсах в пошуковій системі Google наявна інформація про таксі в м.Ізмаїл з номерами телефонів: 7788, НОМЕР_5 , 067 450 98 85, 073 489 98 85, 066 489 98 85 (а.с.29).
Вказане свідчить, що за номером телефону «77-88» здійснюється замовлення послуг з перевезення пасажирів, тобто - таксі.
- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 марки «Nyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_3 , згідно якого власником є ОСОБА_8 (а.с.3);
- посвідченням водія на ім`я ОСОБА_1 з категоріями: А, А1, В, В1, С, С1 (а.с.3).
- судом за участю усіх учасників судового процесу було досліджено диск з відеозаписами та фото, який поданий до суду через канцелярію супровідним листом за підписом заступника начальника Болградського РВП С.Ряпова (а.с.45, 46).
Відповідно до ст. 251 КУпАП відео фіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, а тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом, не зважаючи на заперечення захисника особи, відносно якої було складено протокол, було все ж таки, досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відео реєстратора) поліцейського РВП.
На першому відео значиться дата 05.06.2023 17:27, на якому зафіксована розмова поліцейського з водієм ОСОБА_1 , який перебуває на блок посту на в`їзді в м.Болград, та який на запитання поліцейського стверджує, що не займається перевезенням пасажирів, машина належить господарю, та перевозив знайомих, прізвища, ім`я яких йому не відомі. Кошти за перевезення пасажирів не отримував. Поліс страхування має, протокол технічного обстеження т/з не потрібен, в таксі не працює.
Другий відео файл 06.05.2023 17:32 є продовженням розмови поліцейського з водієм ОСОБА_1 , де йому надано письмові пояснення зафіксовані від його імені, які він відмовився підписувати. Водію повідомлення поліцейським про складений протокол і запропоновано підписати, однак ОСОБА_1 відмовився.
Третій відео файл 06.05.2023 18:48 поліцейський здійснює зовнішнє обстеження автомобіля з метою його вилучення і поміщення на спеціальний майданчик, водій виходить з авто, відповідає на запитання поліцейського, повідомляючи про відсутність на автомобілі будь-яких пошкоджень чи несправностей. Поліцейський повідомляє про складення постанови.
При цьому, судом звернуто увагу, що станом на вказаний час 18:48, транспортний засіб знаходиться на тому ж самому місці біля блок посту на в`їзді в м.Болград, та на передніх водійських дверях відсутнє маркування, яке було у вигляді наклейки з ображенням овальної форми «Izmail TAXI», по середині великі цифри «77-88», а по обох боках емблеми композиції з чорних квадратів, розташованих у шаховому порядку, так звані «шашечки таксі» чорного кольору.
Тобто в той час, як поліцейські складали протокол про адміністративне правопорушення за ст.164 ч.1 КУпАП, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.3 КУпАП (відсутність обов`язкового технічного огляду), водій ОСОБА_1 зняв (здер) з транспортного засобу марки «Nyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_8 , і яким він управляв 05.06.2023 року, емблему вигляді наклейки з ображенням овальної форми «Izmail TAXI», по середині великі цифри «77-88», а по обох боках емблеми шашечки таксі чорного кольору.
Вказане свідчить про те, що водій ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що він управляв транспортним засобом в режимі таксі та перевозив пасажирів, навмисно знищив докази, які підтверджували, що цей транспортний засіб безпосередньо займається перевезенням пасажирів в режимі таксі, з метою уникнення відповідальності.
На диску наявні фото, які долучені до справи у друкованому паперовому вигляді.
Виходячи з проведеного дослідження, суд дійшов висновку, що доказування в провадженні у справах про адміністративні правопорушення є процесуальною діяльністю спеціально уповноважених органів (посадових осіб), яка включає збір, оцінку та використання доказів, необхідних для встановлення істини у справі та її вирішення по суті. Доказування здійснюється протягом всього провадження у справі про адміністративне правопорушення, починаючи з моменту складання уповноваженою посадовою особою протоколу про адміністративне правопорушення і закінчуючи винесенням постанови у справі. Процес доказування є творчою діяльністю, що складається з необхідно пов`язаних між собою етапів, спрямованих на вирішення спільних та приватних завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення. При цьому процес судового доказування це органічна єдність змісту і форми, процесуального способу виявлення доказів, їх представлення та аналізу. Доказування на стадії судового розгляду справи виступає як система логічно організованих у процесуальній формі доводів з використанням процесуальних засобів для формування у судді, який розглядає справу, переконання в істинності фактів щодо предмета доказування.
Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи, та у своїй сукупності підтверджують винуватість водія ОСОБА_1 .
При цьому, ОСОБА_1 та його захисник жодних доказів, які спростовували б складений відносно нього адміністративний протокол, до суду надано не було.
Щодо заперечень захисника особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Волкогонова О.К., то вони не є такими, що спростовують доведеність вини ОСОБА_1 .
Так, посилання захисника, що поліцейський не мав права зупиняти і перевіряти документи у водія ОСОБА_1 на блок посту в м.Болград є безпідставним, оскільки підставою для зупинки транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 та перевірки документів було проїзд блок-посту розташованого у АДРЕСА_2 .
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456 затверджено Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» (надалі Постанова КМУ № 1456).
Право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта (п. 5 Постанови КМУ № 1456).
З метою здійснення огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів уповноважена особа може проводити поверхневу перевірку. Поверхнева перевірка проводиться шляхом візуального огляду особи, проведення по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуального огляду речей, багажу, вантажів та/або транспортного засобу (салону, багажника). Уповноважена особа для проведення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб/транспортні засоби (п. 10 Постанови КМУ № 1456) та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі речі, обіг яких заборонено чи обмежено або які становлять загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб.
У разі виявлення під час перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян ознак складу кримінального та/або адміністративного правопорушення затримання таких осіб та вилучення відповідних речей здійснюється відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 12 Постанови КМУ № 1456).
З огляну на положення цієї Постанови, суд дійшов до висновку, що в умовах воєнного стану встановлюється особливий режим в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, а також руху транспортних засобів, який дозволяє уповноваженим особам (Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта) зупиняти громадян/транспортні засоби, здійснювати перевірку документів (паспорт/техпаспорт на ТЗ), робити поверхневий огляд громадян/ТЗ, вилучати заборонені речі та затримувати осіб в рамках КПК та КпАП.
Положеннями ст.255 КУпАП визначено перелік осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення
У справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати:
1) уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (… статті 164 164-8 …).
А відтак, поліцейський Болградського РВП ГУНП в Одеській області Сорока М.В. на законних підставах зупинив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , та здійснив перевірку його документів.
Згідно ст.221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені … статтями 164 ….
Посилання захисника на те, що для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 164 КУпАП необхідне встановлення в діях фізичної особи ознак здійснення нею підприємницької діяльності, яка у тому числі має містити ознаки систематичності, суд визнає неприйнятними.
У зв`язку зі зміною законодавства, регламентуючого питання запровадження та здійснення господарської діяльності, до статті 164 КУпАП неодноразово вносилися відповідні зміни, у тому числі до частини першої вказаної норми права. Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, в редакції станом на час складення цього протоколу, не дає підстав вважати, що до адміністративної відповідальності може бути притягнена фізична особа лише у разі систематичного порушення порядку провадження господарської діяльності. Сам по собі факт вчинення особою адміністративного правопорушення щодо здійснення провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та без одержання необхідної ліцензії на провадження цієї діяльності, становить склад правопорушення, за який передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Твердження водія ОСОБА_1 на відео записі та його захисника в судовому засіданні про те, що він перевозками пасажирів не займається, коштів за це не отримував, не спростовують зазначене в протоколі правопорушення та його відповідальність. Тим паче, що свідки подружжя ОСОБА_7 , кожен окремо надаючи свідчення, будучи попередженими про кримінальну відповідальність, підтвердили, що за номером телефону «77-88» вони замовляли таксі на поїздку з м. Ізмаїл до м. Болград, і за поїзду заплатили 700.00 гривень.
Отже дослідженими доказами, долученими до матеріалів справи, спростовуються вище наведені твердження ОСОБА_1 про те, що він не здійснював господарську діяльність, не надавав послуги з перевезення та не отримував доходу, а тому такі доводи суд відхиляє.
Щодо відсутності часу вчиненого правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення, то такий підтверджується за результатами досліджених доказів, а саме фото та відео (а.с.30-34, 46): 05.06.2023 року біля 17:20 17:30 години.
Посилання захисника на відсутність підпису особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суд вважає це недоліком, який не впливає в цілому на сукупність наявних доказів, тип паче, що в судовому засіданні був присутній поліцейський, який склав протокол, і який підтвердив усі відомості зазначені в протоколі, надав пояснення за обставинами, викладеними в протоколі, і суд приймає їх до уваги.
Всупереч доводів захисника особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, під час розгляду справи судом не встановлено даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський ОСОБА_4 був упереджений при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , що в нього були підстави фальсифікувати такий.
Тому, суд приходить до висновку, що поліцейський при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Крім того, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.
Посилання захисника на незаконність складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, і що такий не являється процесуальним документом, що засвідчує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, судом розцінюється, як спосіб захисту спрямований на уникнення адміністративної відповідальності.
При оцінці зібраних по справі доказів у їх сукупності і достатності, з урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували доводи захисника щодо незаконності, недопустимості, та недостатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 та наявності підстав для закриття провадження у справі, в судовому засіданні захисником не наведено та під час судового розгляду справи не встановлено, а доводи захисника зводяться в цілому на уникнення порушником адміністративної відповідальності.
Враховуючи викладене, судом було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для з`ясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 , у вчиненні дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення,
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами. Захисником не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду та могли б слугувати підставами для закриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.
Згідно ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.
Відповідно до ст. 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
Грошові кошти в розмірі 700.00 гривень, якими пасажирка ОСОБА_9 розрахувалася за поїздку під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, не вилучалися, а тому не підлягають конфіскації.
Оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 марки «Nyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_3 , власником є ОСОБА_8 (а.с.3), конфіскація майна, а саме т/з не застосовується в силу ст.29 КУпАП.
В порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 гривень.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-38, 164 ч.1, 276, 277, 283-285, 287-291 КУпАП, суд,-
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000.00 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536.80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).
Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний тест судового рішення складено 17.07.2023 року о 09:00 годині (у вступній і резолютивній частині суд помилково вказав дату складення і проголошення повного тексту 31.07.2023 року).

Суддя С.В.Кодінцева