ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1483/23 Справа № 175/2463/23 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кремениця Р.М., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 гривень на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.05.2023 о 06:00 годині, в Дніпропетровській області, Дніпровському р-ні, на блок посту Обухівка а/д Р-52 26 км + 250 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах спиртного з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі та за допомогою приладу «Драгер» водій відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Кремениця Р.М., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що даючи оцінку даним доказам, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відеозапис, який долучено до протоколу розпочинається не з моменту зупинки транспортного засобу та попередньої розмови працівника поліції з ОСОБА_1 .

Вважає, що працівниками поліції було здійснено вплив на водія, задля його позиції та отримання від нього відмови від огляду, без роз`яснення справжніх наслідків таких дій, що є не припустимим. Суд першої інстанції не з`ясував дану обставину та прийшов до хибного висновку в своєму рішенні.

Крім того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки, може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення водія, що перебуває в стані сп`яніння. Також, відеофіксація самого правопорушення здійснювалась не перманентно, а вибірково, надані відеоматеріали не містять безперервної фіксації подій та обстановки при виявленні адміністративного правопорушення, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року.

До матеріалів справи не було долучено повного відеозапису подій, які мали місце 22.05.2023 року, що на думку апелянта, свідчить про те, що відеозапис змінювався особою, яка копіювала відеозапис та ДВД диск, що прямо заборонено Інстуркцією.

Матеріали справи також не містять доказів відсторонення водія ОСОБА_1 .

Зазначає, що оскаржуваний протокол було складено не уповноваженою особою на право складати протоколи та інші матеріали.

Це підтверджується відсутністю в матеріалах справи посадової інструкції особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 489192 від 22.05.2023 року, а також відповіддю УПП в Дніпропетровській області ДПП, що інспектор СРПП ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенант поліції Букланов Володимир Леонідовичем не підпорядкований Управлінню патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП.

Будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи ОСОБА_1 , його адвокат Кремениця Р.М. в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Як вбачається з довідки про доставку смс-повідомлення, ОСОБА_1 , адвокат Кремениця Р.М. судові виклики на 11.07.2023 року отримали 06.07.2023 року, тобто завчасно до судового засідання.

За таких підстав, з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 , адвоката Кремениці Р.М.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а також відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №489192 від 22.05.2023, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, з правопорушенням згоден, про що свідчить його підпис у протоколі. З протоколу слідує, що 22.05.2023 о 06:00 годині, в Дніпропетровській області, Дніпровському р-ні, на блок посту Обухівка а/д Р-52 26 км + 250 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах спиртного з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі та за допомогою приладу «Драгер» водій відмовився в присутності двох свідків;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксована відмова від проходження огляду;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких зазначена відмова останнього від проходження медичного огляду в присутності двох свідків;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 роз`яснено наслідки такої відмови притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, та права та обов`язки згідно ст. 268 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в наданих суду матеріалах щодо обставин адміністративного правопорушення, не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Посилання апелянта на те, що співробітником патрульної поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено ряд вимог розгляду адміністративних справи відповідної категорії, є безпідставними та спростовуються наявністю необхідних, належно оформлених і приєднаних до справи матеріалів, які складені у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, та підтверджують порушення саме апелянтом вимог п. 2.5 ПДР.

Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду справи було оглянуто відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських, з якого чітко видно, як ОСОБА_1 , на вимогу працівників поліції відмовляється від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння. Під час бесіди з працівниками поліції ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом. Здійснення пропозиції щодо проходження огляду у медичному закладі, відмова ОСОБА_1 порядок складання і оголошення протоколу чітко зафіксовані на відеозаписі.

Таким чином у діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу відсутності доказів наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки, по-перше, сам ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкоголю, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у протоколі, зазначив, що із правопорушенням згоден.

Доводи, що відеозапис з бодікамери поліцейського вівся не безперервно, є необгрунтованими оскільки відеозапис з бодікамери поліцейського, який долучений до справи, в достатньому обсязі зафіксував зміст спілкування поліцейських із водієм, момент виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, відмову водія ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння та мотиви такої відмови.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність.

Всі інші апеляційні доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищенаведене при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279-280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Кремениця Руслана Миколайовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко