ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Крижова О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 15 липня 2023 року близько 23 год. 55 хв. ОСОБА_1 в м.Рівне по вул.Млинівська, 30, керував транспортним засобом «BMW 740» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці події за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №3258 від 16.07.2023 року, результат огляду становить 1,38% проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав суду усні пояснення, в яких зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення, який складено стосовно нього, не згоден, оскільки автомобілем не керував, доказів, зокрема відеофіксації того, що він був зупинений поліцейськими або був за кермом в стані руху транспортного засобу, немає. Пояснив, що 15 липня 2023 року близько 23 год. 55 хв. автомобілем «BMW 740» д.н.з. НОМЕР_1 керувала його знайома ОСОБА_2 , оскільки він був на зустрічі та випив там алкоголь. Коли вони рухались автомобілем «BMW 740» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 в м.Рівне по вул.Млинівська, 30, вона не впоралась з керуванням та здійснила наїзд на бордюр в результаті якого пошкодила колесо, після чого злякалась, що буде відповідати перед законом за скоєне ДТП та пішла з місця події залишивши ОСОБА_1 самого біля автомобіля. Через деякий час під`їхали працівники поліції та побачивши ОСОБА_1 біля автомобіля на місці ДТП склали на нього протокол за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.У зв`язку з вищевказаним ОСОБА_1 , просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні допитана у якості свідка ОСОБА_2 показала, що 15 липня 2023 року їй зателефонував ОСОБА_1 та попросив приїхати на таксі та сісти за кермо його автомобіля («BMW 740» д.н.з. НОМЕР_1 ), щоб завести його додому, оскільки він вживає алкоголь та не може сідати за кермо. Вказала, що близько 23 год. 55 хв. в м.Рівне по вул.Млинівська, 30, рухалась на автомобілі ОСОБА_1 , не врахувала дорожню обстановку та здійснила наїзд на бордюр в результаті чого пошкодила колесо. Після цього між нею та ОСОБА_1 виник конфлікт після чого вона образилась на нього та вирішила на таксі поїхати додому залишивши ОСОБА_1 біля автомобіля.

Вислухав особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

За правилами ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до закріплених у ст. ст.254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, що містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 16.07.2023 серії ДПР18 № 330953 співробітником поліції сформульована чітка фабула протоколу, яка містить слово «керував» у стані алкогольного сп`яніння, що послужило підставою для поліцейських запропонувати ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення має бути належним чином сформульована саме під час складення протоколу, оскільки чинний КУпАП не передбачає можливості внесення змін, доповнень, а також перекваліфікації діяння під час судового розгляду.

Суд наголошує, що не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП суд зазначає наступне:

В обґрунтування вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 16.07.2023 року серії ДПР18 № 330953; висновок «Alcotest 6810» від 16.07.2023 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків, відеозапис з місця вчинення правопорушення.

З відеозапису, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що автомобіль патрульної поліції під`їжджає до автомобіля «BMW 740» д.н.з. НОМЕР_1 , який стоїть переднім колесом на бордюрі.

Таким чином, на вищевказаному відеозаписі не зафіксовано момент руху транспортного засобу або керуванням ним ОСОБА_1 ..

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Окрім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

У зв`язку з відсутністю на відеозаписі повної фіксації спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 слід зазначити, що відповідно до п. 4 розділу 2 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:

1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу;

2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб;

3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису;

4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції;

5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Оскільки матеріал відеозапису не містить безперервності ведення відеозйомки, слід констатувати, що такий запис зроблений з порушенням вимог п. 4 розділу 2 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за № 1026.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02) виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення. Відеозапис з боді камери, який би підтвердив факт правопорушення, не підтверджує того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

За суттю ст. 130 КУпАП, сама по собі відмова водія від проходження медичного огляду без підтвердження тієї обставини, що попередньо водій керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, не тягне за собою адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Отже, на думку суду в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд зважає при цьому, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

При цьому, суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з викладеним, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, за наявності встановлених порушень, суд вважає необхідним провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, 283-285, 294Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду в справах про адміністративні правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 10 (днів) з моменту винесення постанови.

Суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА