Провадження № 3/127/4770/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ №836928 від 26 травня 2023 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу 06 травня 2023 року о 16.50 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив конфлікт з братом ОСОБА_2 , під час якого ображав брутальною лайкою, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також суду повідомив, що між ним і братом ОСОБА_2 існував спір щодо поділу нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який був вирішений в судовому порядку, однак з того часу відносини між ними є недоброзичливими, рідний брат є конфліктною особою, що можуть підтвердити сусіди. З приводу обставин, викладених в протоколі, ОСОБА_1 повідомив, що його брат виліз на дах гаражного приміщення, яке належало ОСОБА_1 та почав обрізати гілля дерева, яке росло поруч, в результаті чого пошкодив шиферне покриття даху гаража у зв`язку з чим виник конфлікт. Жодних дій психологічного характеру він не вчиняв.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази, суддя дійшла наступного висновку.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

При цьому психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало психологічне насильство, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування тощо) і це є обов`язковим. Крім того, насильство в сім`ї, у розумінні ст. 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих.

Згідно вищевказаної статті КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід також звернути увагу на те, що письмові пояснення та інші докази по справі не можуть собою підміняти зміст протоколу про адміністративне порушення або визначати вказану у ньому суть вчиненого правопорушення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №836928 від 26 травня 2023 року, 06 травня 2023 року о 16.50 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив конфлікт з братом ОСОБА_2 під час якого ображав брутальною лайкою, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не розкриває всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення. Крім того, матеріали справи не містять належних та достовірних доказів про те, що ОСОБА_1 за місцем свого проживання діяв з умислом спричинити своєму рідному братові ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак завдати шкоди йому психічному здоров`ю.

В матеріалах справи міститься письмові пояснення та протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_2 із змісту яких слідує, що між ним та братом ОСОБА_1 існував спір щодо поділу нерухомого майна та користування земельною ділянкою, який був вирішений в судовому порядку, однак відносини між ними з того часу не покращились. 06 травня 2023 року між ними в черговий раз виник конфлікт під час якого ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою та розкидав сміття, чим чинив йому перешкоди в користуванні його часткою земельної ділянки.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 26 травня 2023 року слідує, що вона є сусідкою вищевказаних осіб та як проживає за адресою: АДРЕСА_2 . З приводу викладених в протоколі обставин пояснює, що родину ОСОБА_4 знає тривалий час. ОСОБА_2 може охарактеризувати як конфліктну особу, який постійно провокує конфлікти не лише з своїм рідним братом, а й з іншими сусідами. Натомість ОСОБА_1 може охарактеризувати з позитивної сторони, останній не вживає алкогольних напоїв та публічний порядок не порушує.

Вказані обставини свідчать лише про виникнення побутового конфлікту між рідними братами.

Інших доказів щодо цих обставин матеріали справи не містять.

Тобто, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Сам лише факт існування конфліктної ситуації між учасниками справи не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1)

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оцінюючи необхідність та достатність доказів в їх сукупності, щодо підтверджують наявність в діях особи адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: