ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 Справа №607/18520/23

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 3 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №974374 від 19.09.2023 року, ОСОБА_1 , який згідно з вказаним протоколом підгодовує та утримує безпритульних собак у своєму домоволодінні, ставиться у провину те, що він 15.09.2023 року близько 19 год. 55 хв. не вжив заходів щодо виключення можливого вільного неконтрольованого пересування собаки, в результаті чого собака вибігла з домоволодіння та вкусила громадянку ОСОБА_2 за праву ногу, чим, на переконання особи, яка склала вказаний протокол про адміністративне правопорушення, порушив Правила утримання тварин, затверджених рішенням ТМР №7/36/3 від 24.07.2019 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 154 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні поставленого йому у провину згідно з протоколом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 154 КУпАП, не визнав та ствердив, що не утримував та не є власником собаки, яка 15.09.2023 близько 19 год. 55 хв. вкусила громадянку ОСОБА_2 за ногу, а лише підгодовував її, а тому просив не притягувати його до адміністративної відповідальності.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 підтвердила наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини в частині завдання 15.09.2023 близько 19 год. 55 хв. вказаною собакою укусу за її праву ногу, внаслідок чого було заподіяно шкоду її здоров`ю, однак зазначила, що не володіє інформацією про те, хто являється власником вказаної собаки. Під час судового засіданні потерпіла просила прийняти законне рішення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та показання потерпілої ОСОБА_2 , а також безпосередньо дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 154 КУпАП настає за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

З викладеного вбачається, що стаття 154 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму статті 154 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Відтак, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, особа, яка складає протокол повинна викласти суть правопорушення з посиланням на конкретний пункт Правил утримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах, який вважається порушенням, чи Правил утримання домашніх тварин, чи інших нормативно правових актів, що встановлюють вимоги до утримання та поводження з домашніми тваринами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №974374 від 19.09.2023 року ОСОБА_1 ставиться у провину порушення Правил утримання тварин, які затверджені рішенням ТМР №7/36/3 від 24.07.2019 року.

Однак, у вказаному протоколі відсутнє посилання на конкретний пункт вказаних Правил, який, на переконання особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, порушив ОСОБА_1 , що, в свою чергу, не дозволяє точно встановити об`єктивну сторону правопорушення та притягнути особу до адміністративної відповідальності саме за порушення конкретної норми Правил утримання тварин, затверджених рішенням ТМР №7/36/3 від 24.07.2019 року.

Чинним законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Більше того, суддя зауважує, що ч.1 ст.154 КУпАП, та відповідно ч.3 ст.154 КУпАП, передбачає притягнення до відповідальності саме власника собаки чи кота.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 є власником собаки, яка заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Отже, при розгляді справи у судді виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 , дії якого було кваліфіковано за ч.3 ст.154 КУпАП, оскільки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП.

При цьому суддя зауважує, що всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.154 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, що зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, оцінюючи зібрані по справі докази у їх повній сукупності, доходжу висновку про відсутність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.154 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 154, 247, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається Тернопільським апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяО. О. Дуда