Спарва№ 308/4760/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К., за участю особи відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали Управління патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,-

за ч.1 ст. 130 та ч.1 ст. 122-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно cкладеного протоколу серії ААБ № 068671 від 13.03.2023 року про адміністративне правопорушення, вбачається, що 13 березня 2023 року о 18 год. 29 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Hyundai i10 державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Ужгород по вул. С. Мартина, 4-А, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 відмовився у встанволеному законом порядку.

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським Управління патрульної поліції в Закарпатській області за ч. 1 ст.130 КУпАП за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно cкладеного протоколу серії ААБ № 068670 від 13.03.2023 року про адміністративне правопорушення, вбачається, що 13 березня 2023 року о 18 год. 29 хв. ОСОБА_1 в м. Ужгороді по вул. Гагаріна, 91А, керуючи транспортним засобом марки Hyundai i10 державний номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку , яку здійснював шляхом ввімкнення маячка синього та червоного кольору та увімкненим звуковим сигналом. Було зупинено шляхом блокування

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським Управління патрульної поліції в Закарпатській області за за ч. 1 ст.122-2 КУпАП за порушення вимог п. 2.4, 8-9Б Правил дорожнього руху.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 30.05.2023 року адміністративні справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 308/4760/23 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та № 308/5171/23 за ч. 1 ст.122-2 КУпАП, об`єднано в одне провадження та присвоєно обєднаній справі єдиний номер № 308/4760/23.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні за ч. 1 ст.130 КУпАП , за ч. 1 ст.122-2 КУпАП заперечив , надавши суду письмові заперечення, зокрема пояснив, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував, алкогольні напої не вживав. Зазначив, що того дня йому подзвонила дружина його кума, яка проживає в Німеччині і попросила, щоб він пішов в морг на впізнання. На її прохання він пішов в морг ,де пережив стрес , після процедури впізнання у нього піднявся тиск , стан здоров`я погіршився і він поїхав додому по вул. Гагаріна в м. Ужгород. Їхав екіпаж патрульної поліції та поліцейські помітили, що він керував автомобілем без пасків безпеки і зупинилі його автомобіль. Зазначив, що зупиняти його автомобіль екіпаж поліції розпочав в той момент, коли він рухався на перехресті перед пішохідним переходом, а відтак він не зупинився на перехресті, а проїхав вперед, щоб проїхати перехрестя і не заважати руху інших транспортних засобів і пішоходам.

Подав до суду письмове клопотання про закриття адміністративної справи , яке мотивовано тим, що відповідно до відеозаписів доданих до матеріалів справи подія, яка мала місце 13.03.2023 за участі гр. ОСОБА_1 та працівників патрульної поліції фіксувалась на нагрудну боді камеру. Дані відеозаписи складаються з окремих файлів на яких здійснена безперервна фіксація події.

Оскільки фіксація події є безперервної, то вона дає можливість відобразити всі дії працівників патрульної поліції, які відбувались під час спілкування з ним та складанням відносно нього адміністративних матеріалів. Вважає , що працівники поліції допустились грубого порушення чинного законодавства та порушили при цьому його права.

Відеозапис, який здійснювався на зазначену вище боді камеру свідчить про те, що працівник поліції в порушення п. 5 розділу ІІ інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року не інформує його про порядок застосування спеціального технічного засобу, взагалі не пояснює, що таке «Драгер», як проводиться та де саме проводиться на ньому огляд.

Зазначає, що із відеозапису доданого до матеріалів справи вбачається , що поліцейський повідомив йому про неіснуючу ознаку алкогольного сп`яніння , яку він нібито виявив, а саме повідомив, що у нього тремтіння пальців рук.

Водночас , поліцейський в протоколі про адміністративне правопорушення вказує, що гр. ОСОБА_1 керував із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме «різкий запах алкоголю з порожнини рота» та «нестійка хода».

Безперервність відеофіксації дає змогу встановити, що сержант поліції Лебедєв М. не проводить огляд гр. ОСОБА_1 , а саме не висуває йому вимогу провести будь-які дії, які б дали можливість охарактеризувати ходу та дати змоги визначити координацію рухів.

В той же час, інший поліцейський пропонує йому «пройтись по дорозі». Дана подія відзнята на боді-камеру та свідчить про те, що координація рухів при ходьбі у нього не є порушеною.

Разом з тим в рапорті поліцейського, який наявний в матеріалах справи, поліцейський повідомив керівника, що невірно визначив ознаки алкогольного сп`яніння та вказує інші ознаки.

Безперервність окремих файлів відеозаписів із боді камери дає можливість встановити, що сержант поліції Лебедєв М., ані під час складання протоколу, ані під час усієї події не роз`яснює йому права й обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

А отже, він, не маючи юридичної освіти, не потрапляючи раніше в подібні ситуації, перебуваючи при цьому в шоковому стані після тривалого робочого дня, який пов`язаний з проведенням численних операцій (із відеозаписів вбачається, що гр. ОСОБА_1 неодноразово повідомляє працівникам поліції, що є втомленим після тяжкого робочого дня) навіть не був ознайомлений працівниками поліції з своїми правами.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 068671 від 13.03.2023 вбачається, що 13.03.2023 о 18 год. 29 хв. в м. Ужгороді, вул. С. Мартина, буд. 4-А водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом HYUNDAI І 10, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння ...

З відеозаписів та постанови серії ЕАС № 6674969 вбачається, що гр. ОСОБА_1 був зупиненим працівниками поліції в м. Ужгороді, вул. Гагаріна, 91 а, де, на вимогу працівників поліції і залишив даний транспортний засіб.

За адресою: м. Ужгород, вул. С. Мартина, буд. 4-А гр. ОСОБА_1 прибув у якості пасажира на службовому автомобілі працівників поліції.

Отже, відеозаписи та постанова спростовують обставини, які поліцейські вказали в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 068671 від 13.03.2023, а саме факт керування водієм ОСОБА_1 13.03.2023 о 18 год. 29 хв. в м. Ужгороді, вул. С. Мартина, буд. 4-А транспортним засобом HYUNDAI І10, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння ...

З огляду на викладені фактичні обставини справи, просить закрити адміністративне провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оглянувши відеозапис з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліції, що відтворені в судовому засіданні , суд приходить до наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст.122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 068670; даними відеозапису з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліції, які були відтворені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Таким чином, з моменту вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП 13.03.2023 р., на момент розгляду справи сплив строк накладення адміністративного стягнення передбачений ст. 38 КпАП України.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст.38, п. 7 ч 1 ст.247 КУпАП.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Слід зазначити, що під строком розуміють тривалість часу, з початком перебігу або із спливом якого правові норми пов`язують настання певних юридичних наслідків.

Як вбачається зі змісту п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП, законодавець передбачає такі правові наслідки спливу строку, як закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, приходжу до висновку, що провадження по справі за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, підлягає закриттю в зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п.7 ст.247 КпАП України.

Що стосується протоколу серії ААБ № 068671 від 13.03.2023 року про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП запроваджене відносно ОСОБА_1 , суд констатує наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ч.1 ст. 130 КУпАП диспозиція статті передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, потоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 запроваджено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно ч. 5 ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно п. 6 розділу І інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі "Інструкція"), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 розділу ІІ "Інструкції" проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Згідно з Розділом 1 п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У пунктах 3, 4 розділу І Інструкції наводять певні ознаки станів алкогольного і наркотичного сп`яніння, за наявності яких у водіїв, останні підлягають огляду на стан відповідного сп`яніння.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, № 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають

вимогам законодавства про метрологію та метрологічну

діяльність). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічні технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський з застосуванням технічні технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Виходячи з наведених положень, чинним законодавством чітко прописані дії поліцейського для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння у водія.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 068671 від 13 березня 2023 року, 13 березня 2023 року о 18 год. 29 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Hyundai i10 державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Ужгород по вул. С. Мартина, 4-а, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 відмовився у законному порядку.

Водночас, Розділом 1 п.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, яка наводить перелік ознак стану алкогольного сп`яніння, не передбачено ознаки алкогольного сп`яніння як не стійка хода , яка зазначена поліцейським у протоколі.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліції, що відтворені в судовому засіданні вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про виявлену ним ознаку алкогольного сп`яніння , а саме повідомив, що у нього тремтіння пальців рук, у зв`язку з чим було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Водночас у протоколі поліцейський зазначає про наявність у ОСОБА_1 інших ознак алкогольного сп`яніння, як (запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода).

Безперервність відеофіксації дає змогу встановити, що сержант поліції Лебедєв М. не проводить огляд гр. ОСОБА_1 , а саме не висуває йому вимогу провести будь-які дії, які б дали можливість охарактеризувати ходу та дати змоги визначити координацію рухів гр. ОСОБА_1 .

В той же час, інший поліцейський пропонує гр. ОСОБА_1 «пройтись по дорозі». Дана подія відзнята на боді-камеру та свідчить про те, що координація рухів при ходьбі у нього не є порушеною.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліції, що відтворені в судовому засіданні вбачається, що гр. ОСОБА_1 вів себе коректно , ознак які б вказували на запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, які зазначені в протоколі на відеозаписі не відображено.

На переконання суду, з відеозапису долученого до матеріалів справи , вказаних ознак сп`яніння , які були б безумовною підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння , не встановлено, що на думку суду вказує про відсутність обєктивних підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим в рапорті поліцейського, який наявний в матеріалах справи, поліцейський повідомив керівника, що невірно визначив ознаки алкогольного сп`яніння та вказує інші ознаки.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 вбачається, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Окрім того, відповідно до оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліції, вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений екіпажем патрульної поліції в м. Ужгород по вул. Гагаріна, 91 а, де на вимогу працівників поліції і залишив свій автомобіль, а відтак відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо місця та часу керування транспортним засобом не відповідають фактичним обставинам.

За адресою: м. Ужгород, вул. С. Мартина, буд. 4-А гр. ОСОБА_1 прибув у якості пасажира на службовому автомобілі працівників поліції.

Отже, відеозапис спростовує обставини, які поліцейські вказали в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 068671 від 13.03.2023, а саме факт керування водієм ОСОБА_1 13.03.2023 о 18 год. 29 хв. в м. Ужгороді, вул. С. Мартина, буд. 4-А транспортним засобом HYUNDAI І10, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

У п. 7 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджене Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015, визначено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Таким чином, на переконання суду, дії поліцейського не відповідали вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції 1452/735.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії (Маlofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд позбавлений можливості змінити вказані у протоколі дані про місце вчинення правопорушення та виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Згідно з Розділом ІІ п.5. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудних відео реєстраторів патрульних поліції, що відтворені в судовому засіданні вбачається, що працівник поліції не дотримався зазначених приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Все вищевказане є численними порушеннями порядку оформлення матеріалів про адміністративне порушення, в тому числі і процесуального документу протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.256КУпАП протокол є єдиним документом,у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідними державними службовцями.

Доведення вини особи у скоєнні правопорушення та доведення всіх інших обставин події цього правопорушення, що мали місце, покладено на працівників органів поліції.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом, протокол Серії ААБ № 068671 від 13.03.2023 року не відповідає вимогам, які визначені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.11.2015 року № 1376, та вимогам КУпАП, містить ряд неточностей в частині місця вчинення правопорушення; виявлених ознак алкогольного сп`яніння.

Відтак, зазначені докази не узгоджуються між собою, містять суперечності щодо місця та факту вчинення адміністративного правопорушення, а тому не можуть вважатися достовірними. Відомості внесені до протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, щодо місця вчинення адміністративного правопорушення ; ознак алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції:право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Суддя не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенст-ва права в Україні.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладаєть-ся обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що такі не відповідають вимогам, передбаченим ст. 251 КУпАП, що в своїй сукупності ставить під сумнів достовірність відомостей внесених до протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак не можуть вважатися допустимими та належними доказами. На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,суд приходить до висновку, що в даному випадку вина гр. ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130,122-2, 245, 251-252, 268, 280, 284, 287-291 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у діянні ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КпАП України.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122-2 КпАП України закрити на підставі п. 7ст. 247 КУпАП України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца