КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №758/6950/22
Апеляційне провадження
№33/824/2143/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 травня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пустового Богдана Вікторовича на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536грн 80коп.

Постановою суду визнано доведеним, що ОСОБА_1 4 червня 2022 року близько о 23 годині 30 хвилин по вул. Косенка, 51, в м. Києві керував транспортним засобом «Toyota Land Cruser», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager 7510», результат 1,88 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Пустовий Б.В. 3 квітня 2023 року направив до Подільського районного суду міста Києва апеляційну скаргу, до якої додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що 14 березня 2023 року суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Адвокат Пустовий Б.В. зазначає, що лише 25 березня 2023 року через мобільний додаток «ДІЯ» ОСОБА_1 повідомлено про ухвалення Подільським районним судом міста Києва судового рішення у справі №758/6950/22, а 29 березня 2023 року ОСОБА_1 через свого захисника отримав в суді копію постанови суду від 14 березня 2023 року, ознайомився з матеріалами справи №758/6950/22, а отже саме з цього часу йому стало відомо про винесення постанови щодо нього.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також

прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанова прийнята суддею у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, згідно супровідного листа копія постанови була направлена на поштову адресу ОСОБА_1 14 березня 2023 року (с.с.18), однак доказів її отримання матеріали справи не містять.

Разом з цим, відповідно до наявної у матеріалах справи розписки захисник ОСОБА_1 - адвокат Пустовий Б.В. 29 березня 2023 року ознайомився з матеріалами справи та текстом оскаржуваної постанови (с.с.19), тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді захиснику ОСОБА_1 - адвокату Пустовому Б.В. підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Пустовий Б.В. просить постанову судді скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі №758/6950/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у працівників поліції були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , які перелічені у статті 35 Закону України "Про Національну поліцію", а тому адвокат Пустовий Б.В. вважає неправомірними всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані.

Також захисник Пустовий Б.В. зазначає про порушення прав ОСОБА_1 працівниками поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння та при складанні протоколу, так як не було йому роз`яснено право і забезпечено реальне право на допомогу адвоката.

Крім того, у апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема щодо належного повідомлення порушника про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, що є також підставою для скасування судового рішення.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги за адресою, зазначеною у апеляційній скарзі, у судове засідання не з`явився, судове повідомлення повернулося до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою».

Разом з цим, захисник ОСОБА_1 - адвокат Пустовий Б.В. з`явився у судове засідання та підтвердив, що ОСОБА_1 обізнаний про судове засідання.

За таких обставин, розгляд апеляційної скарги проведений у відсутності ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Пустового Б.В., який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування

обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №068022 від 4 червня 2022 року, в цей день о 23год. 30хв. у м. Київ, вул. Косенко, 51, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota LC», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер на місці. Проба позитивна, 1,88‰, тест №418, прилад ARMF 0251. Фіксувалось на нагрудну бодікамеру 472665. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 не надав письмових пояснень по суті порушення, протокол про адміністративне правопорушення підписав.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до приписів п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Відповідно до п.2.9.«а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі проходження огляду на стан сп`яніння, фіксація стану сп`яніння відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час дії у м. Києві комендантської години.

Отже, доводи апеляційної скарги, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції до початку комендантської години спростовуються наявним у справі відеозаписом подій зупинки.

За змістом Закону України "Про правовий режим воєнного стану", а також відповідно до Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ № 573 від 8 липня 2020 року, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Перепустка - це виданий комендатурою документ, що надає особам, зокрема тим, які керують транспортними засобами, дозвіл на перебування в певний період доби на території, де запроваджено комендантську годину.

Контроль за дотриманням особами комендантської години здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Під час дії комендантської години Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, документи, що підтверджують законність перебування на території України, перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи, за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , є безпідставними.

Частинами 1 та 2 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З приєднаного до матеріалів справи відеозапису з відеокамери поліцейського вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівником поліції були виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер».

Також наявний відеозапис підтверджує, що працівником поліції були дотримані всі вимоги нормативних актів щодо їх дій при здійсненні огляду ОСОБА_1 із застосуванням спеціального технічного засобу і порушень з переглянутого відеозапису виявлено не було.

З роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 7510» АRMF 0251 вбачається, що результат тесту позитивний та дорівнює 1,88‰, що підтверджено підписом ОСОБА_1 (с.с.1).

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів міститься підпис ОСОБА_1 , що він згоден з результатами огляду (с.с.3).

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не було роз`яснено на його право скористатися послугами адвоката при проведенні огляду на стан сп`яніння та не забезпечено участі адвоката при проведенні огляду є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 268 КУпП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення,

подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, право особи на користування юридичної допомогою адвоката передбачено при розгляді справи.

При цьому, ні дана норма, ні положення ст. 266 КУпП не передбачають обов`язку працівника поліції роз`яснювати особі при здійсненні її огляду на стан сп`яніння про її право на отримання юридичної допомоги адвоката при проведенні огляду, а також забезпечувати участь адвоката при проведенні такого огляду.

Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про день та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути самостійною підставою для скасування постанови судді першої інстанції і закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 двічі зазначає, що проживає в м. Києві по просп. В. Порика. Також ОСОБА_1 без жодних заперечень підписав протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначена його адреса: АДРЕСА_2 .

Отже, саме неправомірна поведінка ОСОБА_1 , який повідомив адресу свого місця проживання при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, яка не відповідає дійсності, призвела до неотримання ним судових повісток, які суд першої інстанції направляв на зазначену ним адресу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що про судовий розгляд протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлявся судом шляхом направлення смс-повідомлень на телефон, зазначений ним працівнику поліції при складанні протоколу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не були допущенні порушення норм процесуального права при повідомленні ОСОБА_1 про судовий розгляд протоколу про адміністративне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Виходячи з доводів апеляційної скарги та матеріалів справи, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката Пустового Богдана Вікторовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року задовольнити та поновити йому цей строк.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пустового Богдана Вікторовича залишити без задоволення, постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт