ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1069/23

Провадження № 3/293/779/2023

17 липня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

за ст.173 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

13.07.2023 відділом поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області направлений на адресу суду протокол серії ВАВ №175140 від 10.06.2023 відносно ОСОБА_1 про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №175140 від 10.06.2023 убачається, що гр. ОСОБА_1 10.06.2023 о 14:15 год в с. Велика Горбаша по вул. Житомирській, виражався словами брутальної лайки та своїми діями порушив громадській порядок на зауваження заспокоїтись не реагував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

13.07.2023 на ім`я начальника відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області направлений лист, згідно якого суд просив забезпечити явку в судове засідання ОСОБА_1 шляхом вручення останньому судової повістки (а.с.6).

17.07.2023 на адресу суду надійшла розписка про вручення ОСОБА_1 судової повістки особисто 15.07.2023 ( а.с. 9). Отже ОСОБА_1 повідомлений належним чином та своєчасно про дату, час та місце розгляду справи.

Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_1 , який не з`являється у судове засідання, з метою розгляду справи у розумні строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, а також приймаючи до уваги строки накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 , у судове засідання неповажними і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з чим суд на підставі ч.2 ст. 268 КУпАП розглядає справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст. 280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ході розгляду справи, суд встановив, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №175140 від 10.06.2023 убачається, що гр. ОСОБА_1 10.06.2023 о 14:15 год в с. Велика Горбаша по вул. Житомирській, виражався словами брутальної лайки та своїми діями порушив громадській порядок на зауваження заспокоїтись не реагував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

За приписами ст. 255 КУпАП. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно з положенням п. 15 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення долучено лише рапорти працівників поліції (а.с.3,4).

Однак вищевказані матеріали, які надійшли до суду не містять жодного доказу, в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме: відсутні будь які докази щодо висловлювання ОСОБА_1 словами нецензурної лайки і що такі дії з боку ОСОБА_1 відбувались у громадському місці, що у свою чергу призвело до порушення громадського порядку та громадського спокою.

При цьому, суд зауважує, що громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Відповідно до протоколу гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за адресою вул. Житомирська, с. Велика Горбаша, при цьому не конкретизовано місця у якому це відбувалось, щоб вказувало, що це є громадським місцем.

На переконання суду, що також і відповідає судовій практиці, зокрема і рішенням Європейського суду з прав людини, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", а наявний у матеріалах справи рапортів працівників поліції не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Тому, додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості надати доказам належну оцінку.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства (показання свідків, фото, відео, звукофіксація вказаних подій) матеріали справи не містять.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ст.173КУпАП України є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки належні та допустимі докази в інкримінованому йому правопорушенні визначені ст. 173 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, судовий збір на підставі ст.40-1КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 40-1, ст.173, 245, 251, 252, 256, 283, 285, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Людмила ЛОСЬ