Рівненський апеляційний суд
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Москалик Т.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Юхимчука І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 28 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. в дохід держави.

З постанови суду слідує, що 19.03.2023 року о 20 год. 27 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Рівне на вул. Д.Галицького, 6 керував транспортним засобом марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом № 5461 газоаналізатора Драгер Алкотест № 6810 від 19.03.2023 року, результат огляду становить 1,97 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9-а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним та необ`єктивним дослідженням обставин справи в їх сукупності. Зазначає, що 19 березня 2023 року близько 18:00 год. приїхав додому, припаркував авто біля під`їзду будинку та пішов до квартири, де, повечерявши, випив близько 200 грам горілки. Потім в нього виник конфлікт з дружиною, тому він пішов на вулицю, сів в автомобіль, оскільки більше не було де сісти та курив. До нього під`їхали працівники поліції, яких викликали сусіди, оскільки він припаркував своє авто на їх місці. Після чого, почувши запах алкоголю, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, оскільки після того, як випив алкоголь, не керував транспортним засобом. Наголошує, що працівниками поліції було складено протокол безпідставно, оскільки він не керував транспортним засобом.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова суду винесена 28 квітня 2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що постанову суду ОСОБА_1 отримав в Рівненському міському суді Рівненської області 01 червня 2023 року (а.с.18).

Апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 01 червня 2023 року.

Тому, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Юхимчука І.М. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, всупереч вказаних вимог закону, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та дійшов невірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_1 у вчинені зазначеного правопорушення, суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи.

Разом з тим, у ході апеляційного розгляду справи встановлено, що відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджується з доданими до нього матеріалами.

Так, ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду вказав, що 19 березня 2023 року приблизно о 18:00 год. приїхав додому, припаркував авто біля під`їзду будинку, віддав ключі сусіду ОСОБА_2 та пішов до квартири, де, повечерявши, випив з сином, ОСОБА_3 горілки. Потім в нього виник конфлікт з дружиною з приводу вживання сином алкоголю, а тому він пішов на вулицю, сів в автомобіль, оскільки більше не було де сісти та курив. В автомобілі пробув близько години, коли до нього під`їхали працівники поліції, які почувши запах алкоголю, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, оскільки після того, як випив алкоголь, не керував транспортним засобом. Наголошує, що працівниками поліції було складено протокол безпідставно, оскільки він не керував транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду пояснив, що 19 березня 2023 року приблизно о 18:00 год. він взяв у ОСОБА_1 ключі від його автомобіля та поїхав у с. Колоденка, так як він мав підвезти знайомих. Зазначив, що він повернувся до під`їзду близько 19:00 год., припаркував автомобіль та повернув ключі ОСОБА_1 .. Свідок наголосив, що час від часу користується автомобілем сусіда ОСОБА_1 для оплатного перевезення людей. На підтвердження своїх слів ОСОБА_2 надав копію Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20 травня 2023 року згідно якого автомобіль «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 вилучено у водія ОСОБА_2 ..

Свідок ОСОБА_3 показав, що 19 березня 2023 року приблизно о 18:00 год. його батько ОСОБА_1 приїхав додому. Коли вони сіли вечеряти, батько запропонував йому випити горілки, на що він погодився. Те, що вони вживали алкоголь не сподобалось його матері, через що у них з батьком виник конфлікт. Свідок вказав, що його батько, щоб уникнути сварки з матір`ю, пішов на вулицю та сів у автомобіль.

Свідок ОСОБА_4 в судове засідання не з`явивсь, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Апеляційний суд приймає пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Так, згідно досліджених судом відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників поліції вбачається, що екіпаж патрульної поліції 19 березня 2023 року близько 20 год. 26 хв. заїхав у двір багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 . Працівники вийшли з патрульного авто та підійшов до автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у нерухомому стані.

З досліджених відеозаписів не вбачається, що автомобіль «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 рухався або переслідувався поліцейськими. Відсутня на відеозаписах фіксація й повідомлення поліцейського про причини зупинки транспортного засобу. З відеозапису не вбачається, ким саме зупинений автомобіль та хто був за кермом.

Таким чином, вказаними відеозаписами, які є об`єктивним доказом у справі, не підтверджено факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Будь-яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 матеріали справи не містять.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів cуд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Зазначене викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, категорично заперечує факт керування автомобілем, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову апеляційного суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 28 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 28 квітня 2023 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І.Полюхович