Справа № 375/1701/23
Провадження № 3/375/1139/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року смт Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Чорненька О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, вйськовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Рокитнянського районного суду Київської області для розгляду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, які передані у провадження судді Чорненької О.І.

Під час вивчення адміністративного матеріалу встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 103936 від 11.10.2023. Відповідно до зазначеного протоколу 11 жовтня 2023 року о 22 год. 40 хв. в смт Рокитне по вул. Ентузіастів водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 21150 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, нечітка мова, різкий запах алкоголою з порожнини рота, збуджений стан, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування автомобілем відсторониний шляхом передачі автомобіля тверезому водієві.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфікуються, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим останній порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Судовий розгляд матеріалів щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП було призначено на 08 год. 30 хв. 24.11.2023 та у подальшому було відкладено до 15 години 45 хвилин 26 грудня 2023 року.

На судовий розгляд справи ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не прибув та про причини своєї неявки суд не повідомив.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, що підтверджується відеозаписом нагрудної відеокамери, який долучено до матеріалів справи.

Проте, ОСОБА_1 не вжив заходів для прибуття на судовий розгляд протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини, яка дислокується у зоні проведення бойових дій.

З огляду на викладене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи та вказує на те, що жодних обґрунтованих підстав та поважності причин неявки його до суду не надано.

Так положенням статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять такі документи:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 103936 від 11.10.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 має зовнішні ознаки алкогольного сп"яніння;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 11.10.2023;

розписка ОСОБА_2 про прийняття автомобіля;

копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №332936 від 11.10.2023 про накладення адміністратвиного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 2 статті 126 КУпАП;

копія паспорта ОСОБА_1 (скріншот Дії);

диск з відеозаписами.

Відповідно до статті 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дій, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до положення пункту 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 3 грудня 2005 року № 14, судом слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що буксирування це переміщення одним транспортним засобом іншого транспортного засобу, яке не належить до експлуатації автопоїздів (транспортних составів) на жорсткому чи гнучкому зчепленні або способом часткового навантаження на платформу чи на спеціальне опорне пристосування.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зміст статтей 254, 256 КУпАП дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які указують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що працівниками поліції задокументовано факт штовхання автомобіля ВАЗ 21150 д.н.з. НОМЕР_1 по обочині проїзної частини дороги. При цьому, хоча ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, двигун автомобіля не працював та автомобіль рухався лише завдяки зусиллям, які докладами чоловіки, які його штовхали. Більш того, після прибуття працівників поліції на місце, ОСОБА_1 повідомив останніх, що він весь день ремонтував автомобіль, але той однак не заводиться.

Чинними нормативними актами передбачена відповідальність саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння та суб"єктом такого правопорушення є особа, яка керує транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. При чому, буксируванням визнається переміщення одним транспортним засобом іншого транспортного засобу.

Отже, на думку судді, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки судді узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Одним із доказів факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніня на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, міг стати відеозапис, який би мав бути зроблений за допомогою нагрудних камер поліцейських. Однак, додані до матеріалів справи відеозаписи не містять фіксації факту керування останнім транспортним засобом. Більш того, зазначені відеозаписи підтверджують факт механічного штовхання автомобіля по обочині проїзної частини дороги.

На думку судді, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

У матеріалах справи наявний диск з відеозаписами з частковою фіксацією події, що мали місце, а саме штовхання автомобіля руками по обочині проїзної частини дороги, тобто його переміщення за допомогою затрачених фізичних зусиль людей, а не керування ним, та порядку процесуальних дій працівників поліції.

Наведене у своїй сукупності указує на відсутність події та складу адміністравтиного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторони вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, виходячи з фактичних обставини справи та із загальних принципів достатності та допустимості доказів суддя доходить до висновку про те, що провадження у справі необхідно закрити за відсутністю у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення.

Згідно з статтею 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7-9, 40-1, 130 ч. 1, 247, 251-252, 256, 268, 280, 283, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносноОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, на підставі пункту першого статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ЧОРНЕНЬКА

Постанова суду набирає законної сили ____________________________