Справа № 456/5454/23
Провадження № 3/456/2667/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

28 грудня 2023 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , старшого сержанта, техніка озброєння військової частини НОМЕР_2 ,

за частиною 2 ст. 172-15 КУпАП,

встановив:

Старший сержант ОСОБА_1 10.10.2023, близько 21.30 год, перебував на службі у розташуванні військової частина НОМЕР_1 під час несення служби у добовому наряді у стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим не міг виконувати свої службові обов`язки, в умовах особливого періоду, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 на виклик суду повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Судом вживалися необхідні заходи для належного та своєчасного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час і місце його проведення. Однак, ОСОБА_1 , будучи такою особою, на визначену судом дату та час не прибув.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що жодних клопотань від правопорушника до суду про витребування доказів, виклик свідків не заявлено і він не висловлював своїх міркувань щодо законності складення протоколу.

Зважаючи на викладені обставини та відсутність фактичних даних, які б свідчили про поважність причини його неявки до суду, тому суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , що відповідає вимогам статті 268 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративним правопорушенням є діяння, передбачене частиною першою цієї статті (недбале ставлення військової службової особи до військової служби), вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закон України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/20211 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховною Радою України було постановлено затвердити Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України від 27.07.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» Верховною Радою України постановлено затвердити вказаний Указ Президента України №451/2023 від 26.07.2023.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом № 2105-IX від 3 березня 2022 року, яким оголошено та проведено загальну мобілізацію, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 172-15 КУпАП, доведена:

протоколом серії А2847 №143 від 19.10.2023, яким встановлено, що старший сержант ОСОБА_1 10.10.2023, близько 21.30 год, перебував на службі у розташуванні військової частина НОМЕР_1 під час несення служби у добовому наряді у стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим не міг виконувати свої службові обов`язки, в умовах особливого періоду. В протоколі ОСОБА_1 зазначив, що свою вину визнає повністю, більше такого не повториться (а.с.1-5);

довідкою-випискою №1774 (а.с.9), виданою начальником медичної служби військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої ОСОБА_1 10.10.2023 о 22.00 год знаходився в стані алкогольного сп`яніння (алкотестер «АлкоФор 205» 0,68 ‰);

поясненнями ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , якими підтверджуються обставини, викладені в протоколі (а.с. 11-13).

Проаналізувавши вищевказані документи та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у цих обставинах, суду не надано.

Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт недбалого ставлення військової службової особи ОСОБА_1 до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 172-15 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 2 ст. 172-15 КУпАП, яка доведена повністю та доходить переконання, що стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 2 ст. 172-15 КУпАП у виді штрафу.

Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 172-15 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційного скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. М. Бораковський