П О С Т А Н О В А

іменем України

07 липня 2023 року м. Шаргород

Справа №152/930/23

Провадження №3/152/484/23

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області Славінська Н. Л.,

з участю особи,

яка притягається

до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Шаргородського району Вінницької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 30.10.1998 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , зі слів: з середньою освітою, не одруженого, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером, працює водієм в КНП «Шаргородська МЛ»,

- за ст.173 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КпАП України, дрібне хуліганство, а саме: 02.07.2023 року приблизно о 19 годині 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на вул. Героїв Майдану, в м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області, висловлювався нецензурними словами на адресу ОСОБА_2 , на зауваження не реагував, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено м. Шаргород тепер Жмеринського району Вінницької області.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі територій територіальних громад, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX.

ОСОБА_3 входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав себе винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та пояснив, що 02.07.2023 року приблизно о 19 годині 40 хвилин він знаходився біля стадіону поруч з магазином по вул. Героїв Майдану, в м. Шаргород, та був у стані алкогольного спяніння. Він помітив як ОСОБА_2 знімає його на відеозапис на мобільному телефоні, у зв`язку з чим висловився до неї в нецензурній формі, після чого вона викликала поліцію. При цьому, біля магазину було багато людей. У вчиненому він розкаюється.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Крім признання вини ОСОБА_1 , винуватість останнього підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №774128 від 02.07.2023 року, оскільки протокол містить відомості, передбачені ст.256 КУпАП, підписаний особою, яка склала протокол, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи у Шаргородському районному суді, надано право подати пояснення до протоколу, яким останній скористався та надав пояснення на окремому аркуші (а.с.2); рапортом чергового ВП №2 Жмеринського РВП від 02.07.2023 року про надходження повідомлення від ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення (а.с.4); висновком попереднього медичного огляду за №87 від 02.07.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на момент його медичного огляду 02.07.2023 року перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.6); письмовим поясненням потерпілої ОСОБА_2 , з якого вбачається, що 02.07.2023 року приблизно о 19 годині вона пішли до стадіону в м. Шаргород, що знаходиться біля супермаркету, де вона зустріла свого знайомого ОСОБА_1 , під час розмови з яким у неї виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_1 висловлювався до неї нецензурними словами, а потім декілька разів штовхнув, після чого вона дістала телефон та почала фіксувати дії ОСОБА_1 на відеозапис, що не сподобалося останньому, у зв`язку з чим він забрав у неї телефон та кинув на землю. Після цього вона здійснила виклик працівників поліції (а.с.3).

Стаття 173 КпАП України передбачає дрібне хуліганство, яке полягає або у нецензурній лайці в громадських місцях, або в образливому чіплянні до громадян, або в інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з аналізу ст.173 КпАП України, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ, організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, є місце його скоєння: громадське місце.

Нормами КпАП України не передбачено визначення поняття «громадське місце».

Статтею 1 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» передбачено, що громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Опосередковано поняття громадського місця визначено у статті 178 Кодексу України про адмінправопорушення це вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту, включно з транспортом міжнародного сполучення.

Стаття 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та

епідемічного благополуччя населення» до захищених місць зараховує: 1) житлові будинки і прибудинкові території; 2) лікувальні, санаторно-курортні заклади, будинки-інтернати, заклади освіти, культури; 3) готелі й гуртожитки; 4) розташовані в межах населених пунктів заклади громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу; 5) інші будівлі й споруди, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 6) парки, сквери, зони відпочинку, розташовані на території мікрорайонів, і групи житлових будинків.

Перелік громадських місць наводиться також в п.п.20 п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, зокрема, до громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та обумовлені мотивом неповаги до суспільства з метою задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Отже, суб`єктивна сторона такого правопорушення (дрібне хуліганство) полягає в неповазі до суспільства, у демонстрації свої зневаги до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, бажанні самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству. Саме умисний прояв порушником явної неповаги до оточуючих це головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки «дрібного хулігана». За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Тобто, одним з елементів суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Виходячи з аналізу законодавства та досліджених доказів, вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 02.07.2023 року доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, дрібного хуліганства, яке полягало у нецензурній лайці, образливому чіплянні до громадян в громадському місці, зокрема, на вул. Героїв Майдану, у м. Шаргород та, як наслідок, порушенні громадського порядку та спокою громадян.

З характеристики адміністратора ЦНАП виконавчого комітету Шаргородської ради Жмеринського району Вінницької області щодо ОСОБА_1 від 05.07.2023 року вбачається, що скарг від сусідів та жителів села на ОСОБА_1 не надходило (а.с.6).

При накладенні стягнення, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, вважаю його щире розкаяння, згідно з п.1 ст.34 КУпАП.

У зв`язку із наведеним вважаю, що ОСОБА_1 слід накласти стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.173, 283, 284, 287, 294, 307 КпАП України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ст.173 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 85 (вісімдесяти п`яти) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а вразі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: