Справа № 127/5751/23
Провадження № 33/801/617/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,

за участю ОСОБА_1 та його захисника Сікорського М.М., представника Вінницької митниці - Вихристюк В.Д., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сікорського Миколи Миколайовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 483 МК України,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0518/401000/22 від 26.10.2022 року щодо ОСОБА_1 встановлено, що 08.07.2021 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Вінниця» Вінницької митниці Бондаренком М.В., на підставі договору, надано брокерські послуги ОСОБА_1 та подано митну декларацію на легковий автомобіль марки «Opel Zafira», ідент. номер НОМЕР_1 . З метою здійснення декларування ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 ряд документів, в тому числі документ (рішення) про зняття транспортного засобу з обліку дезиція KD.4502.91816.2020 від 16.11.2020 року. В ході перевірки вказаного документу, встановлено, що легковий автомобіль марки «Opel Zafira» перебуває на центральному обліку автомобілів та водіїв в компетентних органах Р. Польща, документ (рішення) щодо зняття транспортного засобу з обліку дезиція KD.4502.91816.2020 від 16.11.2020 року польськими компетентними органами не видавався. Таким чином, ОСОБА_1 подав митному органу, як підставу для митного оформлення транспортного засобу марки «Opel Zafira» підробний документ дезиція KD.4502.91816.2020 від 16.11.2020 року.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста відсотків вартості товару в сумі п`ятдесят сім тисяч сто сорок вісім гривень 80 копійок на користь держави, з конфіскацією легкового автомобіля марки «Opel Zafira», ідент. номер НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з такою постановою суду захисник ОСОБА_1 адвокат Сікорський М.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст. 483 МУ України закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про порушення митних правил згідно із ч. 1 ст. 495 МК України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Стаття 483 МК України встановлена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом правопорушення є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, тобто розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України різними шляхами, зокрема, подання митному органу підроблених документів, що містять неправдиві дані.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація, контракт, коносамент, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Згідно із протоколом про порушення митних правил № 0518/401000/22 від 26.10.2022 року 08.07.2021 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Вінниця» Вінницької митниці ОСОБА_2 , на підставі договору, надано брокерські послуги ОСОБА_1 , а саме подано митну декларацію на легковий автомобіль марки «Opel Zafira», ідент. номер НОМЕР_1 .

З метою здійснення декларування ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 ряд документів, в тому числі документ (рішення) про зняття транспортного засобу з обліку дезиція KD.4502.91816.2020 від 16.11.2020 року. В ході перевірки вказаного документу, встановлено, що легковий автомобіль марки «Opel Zafira» перебуває на центральному обліку автомобілів та водіїв в компетентних органах Р. Польща, документ (рішення) щодо зняття транспортного засобу з обліку дезиція KD.4502.91816.2020 від 16.11.2020 року польськими компетентними органами не видавався.

Таким чином, ОСОБА_1 подав митному органу, як підставу для митного оформлення транспортного засобу марки «Opel Zafira» підроблений документ - дезиція KD.4502.91816.2020 від 16.11.2020 року.

Отже судом було встановлено, що громадянином України ОСОБА_1 було подано митному органу як підстави для переміщення товарів документи, які містять неправдиві відомості, а саме документ (рішення) про зняття транспортного засобу з обліку - Decyzja nr. KD.4502.91816.2020 від 16.11.2020 року.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 № 8 (зі змінами): переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України у т.ч. шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно п. 6 цієї Постанови Пленуму, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація; контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що змінюють зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Документами, що містять неправдиві дані є зокрема, такі, в яких є відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Склад правопорушення є формальним та закінченим з моменту внесення неправдивих даних до декларації.

Відповідно до Інструкції про порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документу, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 №651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684, декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації. Такі обов`язки не залежать від виду декларації.

Відповідальною особою за заповнення та надання до митного органу документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України, є декларант ОСОБА_1 , який відповідно до вимог ст. 266 МК України несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, у повному обсязі.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України шляхом надання документів, що містять неправдиві дані, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Вина гр. ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0518/401000/22 від 26.10.2022 року (а.с. 2-4), доповідною запискою інспектора митниці (а.с. 23-24), поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 13), відповіддю митних органів Р. Польща (а.с. 14).

ОСОБА_1 повинен був розуміти, що підписуючи заяву (а.с. 20), в якій він підтвердив, що автомобіль знятий з обліку в країні відправлення, і подаючи її митному органу, він фактично взяв на себе відповідальність за достовірність цих відомостей.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 5 статті 265 МК України передбачено, що декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені. Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Частиною 2 статті 335 МК України передбачено, що незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо пропуску товарів через митний кордон України, крім тих, що необхідні виключно для поміщення товарів у митний режим.

Підпунктом г) пункту 1 частини 4 статті 335 МК України під час надання митному органу попереднього повідомлення про намір здійснити переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України митному органу надаються такі документи та/або відомості, у тому числі засобами інформаційних технологій, що підтверджують дотримання встановлених відповідно до закону заборон та/або обмежень щодо пропуску товарів через митний кордон України.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Оцінивши досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення доведена в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 загалом не переміщував через митний кордон свій автомобіль марки «Opel Zafira», ідент. номер НОМЕР_1 та придбав його ще в середині 2020 року на автобазарі, не спростовують факту надання митному органу документу (рішення) про зняття транспортного засобу з обліку - Decyzja nr. KD.4502.91816.2020 від 16.11.2020 року, який містить неправдиві відомості.

Також посилання сторони захисту на те, що рішенням Конституційного Суду України від 05 липня 2023 року було визнано неконституційним абз. 2 ч. 1 ст. 483 МК України, а тому відсутні підстави для накладення санкції за вказане митне правопорушення, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки відповідно до рішення другого сенату Конституційного Суду України від 05 липня 2023 року абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України, визнаний неконституційним, утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Апеляційний суд констатує, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, відтак правильно застосував щодо ОСОБА_1 вид стягнення, який передбачено санкцією ч. 1 ст. 483 МК України.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому митного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених у судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сікорського Миколи Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський