Справа №498/989/23
Провадження по справі№3/498/744/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року сел. Велика Михайлівка

Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Чернецька Н.С., розглянувши матеріали, які надійшли з ГУНП в Одеській області відділення поліції №1 Роздільнянського РВП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватний підприємець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Великомихайлівського районного суду Одеської області перебувають матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 124801, «06.07.2023 року, о 21 год. 45 хв., в с. Полішпакове вул. Центральна Роздільнянського району Одеської області, водій керував автомобілем КАМАЗ ДНЗ. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законодавством порядку проводився із згоди водія застосуванням приладу «Драгер 0221» під відео запис на нагрудну боді камеру. Відповідно до тестування №37 від 06.07.2023 р. алкотестером Драгер 0221 водій дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ( результат огляду позитивний 2,52%). Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився під відео, чим порушив вимоги п.2.9 а, Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

Даний адміністративний протокол складений 28.07.2023 року, ст.. інспектором СРПП ВП №1 Роздільнянського РВП ГУНП В Одеській області капітаном поліції Браславським Р.В.

Відповідно до довідки виданої старшим інспектором сектору адміністративної практики Роздільнянського РВП ГУНП В Одеській області майором поліції Палій Т.А., що відповідно до АІПС «ЦУНАМІ», гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що під час складання адміністративних матеріалів за ст.. 130 ч.1 КУпАП відносно нього було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого від 01.02.2013 року та зберігається в відділенні поліції поліції №1 Роздільнянського РВП. Згідно облікових даних повторності за ст.130 КУпАП не зареєстровано.

ОСОБА_1 подано клопотання про закриття провадження по адміністративній справі за ст. 130 ч.1 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, оскільки 06.07.2023 року він, приблизно о 21:30 годині, перебуваючи в тверезому стані, на своєму автомобілі марки КАМАЗ ДНЗ. НОМЕР_1 , виїхав з території свого домоволодіння, яке розташоване с. Козакове Роздільнянського району Одеської області і почав рухатися в сторону с. Петрівське Роздільнянського району Одеської області, і в цей час його наздогнав автомобіль поліції, працівники поліції наказали йому зупинитися, хоча підстав для цього не було, він не порушив правил дорожнього руху. Після зупинки, в ході розмови, поліцейські запідозрили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і запропонували продути алкотестер, на що він погодився. Після продуття на алкотестер поліцейські повідомили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, так як алкотестер показав 2,52% проміле, хоча відразу після зупинки і в ході спілкування з поліцейським, він не один раз повідомляв, що вживав лише енергетичні напої, так як відбувалися жнива, збір врожаю пшениці і для того, щоб не втомлюватися він вживав енергетичний напій. В подальшому він зрозумівши, що на підставі даних алкотестера, який зі слів поліцейських, показав 2,52%, його через суд позбавлять права керування автомобілем, він запропонував поліцейським пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, вони спочатку погодились, але надалі перемовившись між собою, відмовили йому у його проведенні в медичному закладі. Через деякий час, поліцейські поїхали в невідомому напрямку, а він на своєму автомобілі марки КАМАЗ ДНЗ. НОМЕР_1 , приїхав додому, після чого пересів в легковий автомобіль і поїхав до Роздільнянської ЦРЛ, де хотів пройти самостійно огляд на стан алкогольного сп`яніння, але в медичному закладі йому відмовили в проходженні огляду на стан сп`яніння. Автомобіль марки КАМАЗ ДНЗ. НОМЕР_1 , поліцейські не вилучали, будь-якого письмового пояснення від нього не відбиралося, після чого він сів за кермо свого автомобіля КАМАЗ ДНЗ. НОМЕР_1 та продовжив рух 06.07.2023 року. Також він, після ознайомлення з матеріалами адміністративної справи за ст. 130 ч.1 КУпАП, звертає увагу суду на ряд неточностей, розбіжностей, при складанні вищевказаного адміністративного протоколу, а саме: у графі протоколу про роз`яснення прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, його підпис відсутній, не роз`яснені йому права передбачені ст.55, 56, 59, 63, Конституції України та ст. 268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу, що є грубим порушенням конституційних прав та права на захист; на відеозапису відсутня повноцінна процедура складання адміністративного матеріалу.Згідно ч. II п.10 даної Інструкції та інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. В порушення даних Інструкцій, акт огляду хоча і був долучений до матеріалів адміністративної справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, але не містить дату та час складання, що є недопустимим, а другий примірник йому не вручено.В порушення ст. 266 КУпАП, після складання адміністративного протоколу відносно нього працівники поліції не вилучили транспортний засіб (автомобіль КАМАЗ ДНЗ. НОМЕР_1 ), не відсторонили його від керування транспортним засобом, та не передали управління даним транспортним засобом другій особі, яка могла би бути допущена до керування, а віддали автомобіль йому. У даному адміністративному протоколі, стаття ПДР, яку нібито він порушив, не відповідає фабулі даного правопорушення, яка викладена у протоколі. У адміністративному протоколі вказано, що «06.07.2023 року, о 21 год. 45 хв., в с. Полішпакове вул. Центральна Роздільнянського району Одеської області, водій керував автомобілем КАМАЗ ДНЗ. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законодавством порядку проводився із згоди водія застосуванням приладу «Драгер 0221» під відео запис на нагрудну бодікамеру. Відповідно до тестування №37 від 06.07.2023 р. алкотестером Драгер 0221 водій дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ( результат огляду позитивний 2,52%). Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився під відео, чим порушив вимоги п.2.9 а, Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП». Якщо ці дані вказані у протоколі, то мається на увазі, що це вже встановлений факт порушення який передбачений відповідним пунктом ПДР України. Дане правопорушення підпадає під дії п.2.9 а) ПДР України. Згідно п. 2.9. ПДР України водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Але у даному адміністративному протоколі, також зазначено що ОСОБА_1 під запис на боді камеру відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Дане правопорушення підпадає під дії п. 2.5 ПДР України. Згідно п.2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Але, якщо у протоколі зазначені відомості про керування собою транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, то мається на увазі що це вже встановлений та доказаний факт, і дане правопорушення підпадає під дії п.2.9 а) ПДР України. Тому тільки саме дана фабула правопорушення, повинна міститься у протоколі. Але якщо при порушенні п.2.5 ПДР України, є факт відказу водія від проходження на вимогу поліцейського установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то тоді мається на увазі що факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не встановлений та не доказаний (для цього і проводиться огляд), а має місце тільки відказ від проходження огляду на стан сп`яніння, тому у протоколі повинна міститься тільки дана фабула правопорушення. Тобто у даному адміністративному протоколі, вказані дві взаємовиключні фабули подій, яки підпадають під різні пункти ПДР України, кожний з яких має окремий склад правопорушення, а тому не розкрито суть та ознаки складу скоєного ним адміністративного правопорушення. Ознайомившись із відеозаписом, що знаходиться в адміністративній справі, він зазначає, що матеріали справи суперечать фактам події зафіксованих на камеру поліцейського, по перше відеозапис неповний, на відеозапису не озвучується її мета та причина, за якої вона проводиться, та не озвучується причина зупинки автомобіля під його керуванням не зафіксовано факт керування автомобілем КАМАЗ ДНЗ. НОМЕР_1 . На відеозапису від 06.07.2023 року не зафіксовано, його пропозицію поліцейським проїхати до медичного закладу, щоб пройти в медичному закладі огляд на стан сп`яніння. Всі вказані порушення у діях працівників поліції при складанні адміністративного протоколу, відсутність, неналежність та недопустимість достатніх доказів його провини, є підставою для закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від останнього через канцелярію суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення та розгляд справи за відсутності особи та просить задовольнити подане ним клопотання про закриття справи за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За правилами статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд наголошує на тому, що за своїм змістом ст. 268 КУпАП націлена саме на добросовісне користування своїми правами та можливість на умовах змагальності їх захищати.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилася до судового засідання, але просить розглядати справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис з нагрудної відеокамери, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. ст. 9-12, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законодавства.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

До цього ж, в рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Зі змісту ст. 254 КУпАП вбачається, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні був досліджений також представлений відеозапис, з якого видно чоловіка, який знаходиться в салоні свого автомобіля, виконує вказівки співробітника поліції, а саме співробітник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на перебування в стані алкогольного сп`яніння, так як запідозрив, що нібито ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд, так як не переймався тим, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, так як за весь день випив енергетичний напій і не харчувався цілий день і алкотестер показав 2,58% проміле алкоголю.

Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складений адміністративний протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, але працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 проїхати до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 1 ст. 130 КУПАП передбачає відповідальність за - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п. 1.6 та 1.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.09.2009 року №400/666, зазначений огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічнихзасобів, дозволених до застосування МОЗ та держспоживчстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан такого сп`яніння.

Огляд водія провадиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно із ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року.

«Звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз».

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час керування транспортним засобом, чи дійсно водій відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час керування транспортним засобом.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом, або на причепі в іншої машини. При цьому не має значення, де, у якому місці особа управляла транспортом.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Для настання відповідальності не має значення, як довго управляв винний транспортним засобом. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа, яка перебувала у стані сп`яніння, надала руху транспортному засобу.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення це керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Крім цього, відповідно до ст. 31 Закону України „ Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фотоі кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затвердженанаказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таки чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Суд не може залишити поза увагою той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази стосовно роз`яснення прав та обов`язків порушнику, чи роз`яснювалось поліцейськими його право на правову допомогу та його бажання скористатись такою, а також дотримання процедури складання самого протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до положень передбачених ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, відсутня розписки, в якій повинно бути вказано марку транспортного засобу, д/з, особисті данні особи, якій передали право керування та особистий підпис даної особи.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, у поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння.

Проте, як вбачається з матеріалів даної справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 124801 від 06.07.2023 року складався у відсутності свідків. Тобто, відсутні особи, які мали б підтвердити чи перебував порушник насправді в стані алкогольного сп`яніння, і, відповідно мали б засвідчити покази алкотестера.

Також в даному протоколі, а самеу фабулі правопорушення не зазначено, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем КАМАЗ ДНЗ. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а вказано « водій керував автомобілем КАМАЗ ДНЗ. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння», у зв`язку з чим неможливо встановити хто саме (який водій?), або особа, керувала автомобілем КАМАЗ ДНЗ. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вище вказаних обставин вважаю, що переслідування ОСОБА_1 за імовірне порушення ч.1 статті 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, що перебуває у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, є безпідставним.

Пункт 3 частини першої статті 35 Закону України "Про національну поліцію" вказує на те, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Проте, це не означає, що працівники поліції можуть свавільно переслідувати, перепиняти та зупиняти кожну особу, як їм забагнеться.

Дана норма передбачає право поліцейського зупиняти автомобілі, які по оперативній інформації причетні до скоєння правопорушень та ухиляються притягнення до відповідальності тощо.

Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 , транспортним засобом, і як наслідок його законне зупинення за таке порушення.

Проведення огляду на стан сп`яніння повинно відповідати вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я, МВС від 09.11.2015 р. № 1452/735 та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Згідно п. 2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 інструкції: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Інструкції: огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

Згідно ч. II п.10 даної Інструкції та інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

В порушення даних Інструкцій, акт огляду хоча і був долучений до матеріалів адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, але в ньому відсутні дата складання та час, а другий примірник не вручено ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

За змістом ст. ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Всі вказані порушення при складанні даних адміністративних матеріалів, відсутність та неналежність доказів провини ОСОБА_1 , неповнота та порушення у діях працівників поліції при фіксуванні даних подій, є підставою для закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, доходжу до висновку про необхідність закриття провадження в даній справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діянні ОСОБА_1 .

Керуючись ч. 1 ст.247, ч. 1 ст.256, ст. ст.283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області.

Суддя Н.С.Чернецька