ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 Справа №607/9200/23

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Тернопільській області ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді директора ТОВ «МОДУЛЬ ІТП», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення №418/19-00-07-01/ від 22 травня 2023 року зазначено: « ОСОБА_1 у квітні 2023 року порушив порядок ведення податкового обліку, а саме п.187.1 ст.187, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено завищення від`ємного значення з податку на додану вартість декларації з ПДВ за березень 2023 року. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.»

В п. 13 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано, що стаття 268 КУпАП передбачає можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише за наявності у справі відомостей про належне повідомлення цієї особи про час і місце розгляду цієї справи та за відсутності її клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 до суду з невідомих причин не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення з поважних причин не подав, хоча про час та дату судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. Від ОСОБА_1 до суду надійшло заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким останній просить провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Обгрунтовуючи клопотання посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суті правопорушення, посадовою особою ДПС не вказано у чому саме виявилось порушення ведення податкового обліку. Натомість, у протоколі містяться лише посилання на норми Податкового кодексу України, які не розкривають, які діяння директора ТОВ вказують на порушення порядку ведення податкового обліку. При складанні протоколу посадова особа ДПС обмежилась лише перерахуванням положень Податкового кодексу України без розкриття сутності цих порушень. Також у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні час вчинення правопорушення, відсутні мотив і форма вини, відсутні конкретні дії та спосіб вчинення правопорушення. Таким чином, особа яка складала протокол не відобразила у ньому об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП. Крім того, в матеріалах справи не міститься доказів,в розумінні ст..251 КУпАП, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, до матеріалів справи додано протокол про адміністративне правопорушення №418/19-00-07-01/ від 22 травня 2023 року та акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «МОДУЛЬ ІТП» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» №3814/19-00-07-01/41520441 від 22 травня 2023 року.

Згідно з ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена цією статтею настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Судом встановлено, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних про те, в чому саме полягає суть вчинених останнім дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, зокрема не вказано, в чому саме полягало порушення порядку ведення податкового обліку, форму вини щодо таких дій, які юридичні наслідки настали або могли настати внаслідок таких дій та на яку суму здійснено завищення від`ємного значення податку.

Загальне посилання в протоколі на відповідні норми Податкового кодексу України не описують складу правопорушення та його суті.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про вчинення ОСОБА_1 дій або бездіяльності, які містять ознаки правопорушення, визначені диспозицією ст.163-1 ч.1 КУпАП, а саме не зазначено в чому полягало порушення керівником та іншими посадовими особами підприємства встановленого законом порядку ведення податкового обліку, які дії були ним вчинені.

Крім цього, сам по собі акт про результати документальної позапланової перевірки, не замінює протокол про адміністративне правопорушення, який і є підставою адміністративної відповідальності.

Акт є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій.

Нормами Податкового кодексу України передбачено, що акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на його користь.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання про недоведеність факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 163-1, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

постановив:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Тернопільського апеляційного суду.

СуддяТ. Я. Багрій