05.05.2023 Справа № 756/2682/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/2682/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2023 Оболонський районний суду міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керуючої кафе, директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМАДА БАР» (, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 18), жительки АДРЕСА_1 ),

за ч. 1 ст. 1551 КУпАП,

в с т а н о в и в:

01.03.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов адміністративний матеріал з ГУ ДПС у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1551 КУпАП.

ОСОБА_1 , суб`єктом господарювання (будучи директором ТОВ «АРМАДА БАР»), керуючою кафе, що розташоване за адресою: вул. Маршала Тимошенка, 18 у м. Києві, порушила встановлений порядок проведення розрахунків, а саме: 21.02.2023 об 17:10 при проведенні розрахункових операцій на повну суму покупки/продажу однієї пляшки пива «Корона» 350 мл вартістю 119 грн, розрахунок проведено без застосування реєстратора розрахункових операцій, без видачі відповідного розрахункового документа (касового чека), загальна сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків, що не проведені через РРО складає 4 619 грн, чим порушено п. 1 та п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР (із змінами та доповненнями) «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 1551 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце повідомлена належним чином. Відповідно до наявного у матеріалах справи зворотного повідомлення рекомендованого відправлення за адресою місця проживання, вказаною у протоколі, відправлення повернулось «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 (справа №911/3142/19) направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 04.03.2021 у справі №910/6835/20, від 26.04.2021 у справі №916/335/18).

До повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення на час вчинення тих чи інших процесуальних дій під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи вважається належними доказами повідомлення учасника судового процесу про вчинення судом певних процесуальних дій. Вказані висновки узгоджуються з позицією, викладеній у постановах Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №820/1400/17, від 31.03.2021 у справі №640/2371/20 та від 29.04.2021 у справі №826/12038/17.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Каракуця проти України» від 16.05.2017).

З огляду викладене, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки її явка до судового засідання не є обов`язковою.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.02.2023 №7274, в акті фактичної перевірки від 21.02.2023 №14235/26/15/07/ НОМЕР_2 , письмовому поясненні ОСОБА_1 від 21.02.2023 та інших матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність правопорушника судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1551 КУпАП, а тому кваліфікує дії ОСОБА_1 за вказаною нормою цього Кодексу як «порушення порядку проведення розрахунків», та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 1551 КУпАП.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.

Керуючись статтями 22 ,1551, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1551 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян