Провадження № 3-зв/761/4/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В. розглянувши заяву судді Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюка П.Л. про самовідвід від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюк П.Л. заявив самовідвід від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення за №761/22619/23.

Свою заяву про самовідвід суддя Слободянюк П.Л. обґрунтовує тим, що йому в судовому засіданні по вказаній справі стало відомо, що суддею Шевченківського районного суду м. Києва Фроловою І.В. з якою він перебуває у шлюбі, 16 квітня 2021 року розглянуто протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і вважає, що саме ця обставина може викликати у сторін переконання щодо ознак упередженості при розгляді суддею Слободянюком П.Л. вказаного адміністративного матеріалу.

Дослідивши заяву про самовідвід судді та проаналізувавши викладені в ній обставини, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю, розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на прогалину в Кодексі України про адміністративні правопорушення в даному питанні.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Разом із цим, наведені в заяві судді Слободянюка П.Л. підстави не можна визнати такими, що свідчать про його упередженість або виключають можливість його участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись: 75, 80 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 268, 271 КУпАП України, практикою ЄСПЛ, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви судді Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюка П.Л. про самовідвід від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмовити.

Постанова судді оскарженню не підлягає.

Суддя: