Справа № 204/6660/23
Провадження № 3/204/3709/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у буд. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

04 травня 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 травня 2023 року справу передано у моє провадження.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНПК-2 № 2243 від 26 квітня 2023 року зазначено, що 25 квітня 2023 року близько 12 години, заступником командира роти з озброєння старшим лейтенантом ОСОБА_2 , було виявлено старшого солдат ОСОБА_1 на території тимчасового розташування військової частини розташованої у м. Покровську Донецької області, у період дії особливого періоду із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, характерний запах алкоголю. В подальшому доставлений до підрозділу Військової служби правопорядку ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується тестом на алкоголь № 4043 від 25 квітня 2023 року, результат 2.11 проміле. Своїми діями старший солдат ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

03 липня 2023 року на адресу суду надійшло заперечення адвокатки Непочатих В.В. на протокол у справі про адміністративне правопорушення, в яких вона прохає суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заперечення зазначає те, що матеріали справи не містять доказів, які доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а відтак дане провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Так, зазначає, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складено неповноважною на те особою, а сам протокол не містить інформації щодо дати та часу вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відомостей свідків та їх адрес місця проживання, що унеможливлює, при необхідності, їх виклик до суду. Вказує на те, що кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду. Натомість, ОСОБА_1 , взагалі не притягувався до адміністративної відповідальності, а доказів зворотного матеріали справи не місять. Крім того, зазначає, що огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням порядку проходження такого. Так, зокрема, вказує на те, що оскільки свідки правопорушення є представниками військової частини, то виникають сумніви в їх упередженості, а з огляду на те, що відеозапису вчинення даного правопорушення матеріали справи не місять, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду є непідтвердженим належними, достатніми та допустимими доказами. Разом з цим, зазначає, що оскільки результати огляду ОСОБА_1 не містять його погодження з ними, то такий огляд повинен бути здійснений в медичному закладі, чого зроблено не було.

У судовому засіданні адвокатка Непочатих В.В. заперечення підтримала, прохала суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Обґрунтування надала аналогічні тексту заперечень.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, заслухавши адвоката Ващенка О.В., оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КУпАП України.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Частиною 1 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, кваліфікуючою ознакою ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є не лише повторність вчинення дій передбачених частинами першою або другою цієї статті, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, а й вчинення їх в умовах особливого періоду.

В постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17) установлено, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 Про часткову мобілізацію (Указ № 303/2014). Також у цій справі наголошується, що Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав. Таким чином, Верховний Суд, забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою особливий період в Україні діє.

З моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Отже, на теперішній час в Україні введено режим воєнного стану.

Таким чином, доводи адвокатки Непочатих В.В. щодо не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, як відсутності кваліфікуючої ознаки даного адміністративного правопорушення є неспроможними та не приймаються судом до уваги.

Крім того, не заслуговують на увагу суду доводи адвокатки Непочатих В.В. про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДНПК-2 № 2243 від 26 квітня 2023 року складений неповноважною особою, бо матеріалах справи відсутні підтвердження того, що офіцер ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенант ОСОБА_3 має право складати дані протоколи.

Так, приписами п. 7 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення визначено, що протокол про військове адміністративне правопорушення щодо військовослужбовця (військовозобов`язаного) мають право складати: командири (начальники) військових частин (військових навчальних закладів, установ) (далі - військова частина) щодо підлеглих військовослужбовців (військовозобов`язаних), у тому числі тимчасово; командири (начальники) підрозділів, які уповноважені на те командиром (начальником) військової частини, щодо підлеглих військовослужбовців (військовозобов`язаних), у тому числі тимчасово; посадові особи органів військового управління Збройних Сил України (далі - орган військового управління), органу управління Державної спеціальної служби транспорту (далі - орган управління ДССТ), які уповноважені на те відповідними начальниками органів військового управління, органу управління ДССТ щодо підлеглих військовослужбовців (військовозобов`язаних), у тому числі тимчасово; посадові особи органів управління Служби правопорядку, які уповноважені на те відповідними начальниками органів управління Служби правопорядку. Командири підрозділів військової частини, уповноважені складати протоколи, визначаються наказами відповідних командирів (начальників) військових частин. Уповноважені посадові особи органів військового управління, яким надано право складати протоколи, визначаються наказами відповідних начальників органів військового управління. Уповноважені посадові особи Служби правопорядку, яким надано право складати протоколи, визначаються наказами відповідних начальників органів управління Служби правопорядку. Уповноважені посадові особи органу управління ДССТ, яким надано право складати протоколи, визначаються наказом начальника органу управління ДССТ.

Разом з цим, приписами п. 1 розділу ІІ даної Інструкції визначено, що протокол про правопорушення, передбачені статтями 172-10-172-20 КУпАП, складається: командиром (начальником) військової частини або уповноваженим ним командиром підрозділу (далі - уповноважена посадова особа військової частини) у разі виявлення ним безпосередньо факту вчинення підлеглим військовослужбовцем (військовозобов`язаним) військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб; уповноваженою посадовою особою органу військового управління, органу управління Служби правопорядку, органу управління ДССТ у разі виявлення нею безпосередньо факту вчинення військовослужбовцем (військовозобов`язаним) військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб.

При цьому, приписами п. 7 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення визначено, що до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

Таким чином, вимогами даної Інструкції не передбачено долучення до матеріалів протоколу про вчинення військового правопорушення будь-яких доказів на підтвердження повноважень особи щодо його складання, а отже відсутність вказаних документів в матеріалах справи жодним чином не ставить під сумнів повноваження особи, яка його склала.

Також суд зазначає про те, що необґрунтованими та такими, що спростовані матеріалами справи є доводи адвокатки Непочатих В.В. про те, що в даному протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні відомості про дату та час вчинення ним правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНПК-2 № 2243 від 26 квітня 2023 року, зокрема зазначено, що 25 квітня 2023 року близько 12 години, заступником командира роти з озброєння старшим лейтенантом ОСОБА_2 , було виявлено старшого солдат ОСОБА_1 на території тимчасового розташування військової частини розташованої у м. Покровську Донецької області, у період дії особливого періоду із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, характерний запах алкоголю.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНПК-2 № 2243 від 26 квітня 2023 року, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, з-поміж іншого, вказано відомості і про дату, і про місце, і про час вчинення ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Приписами ст. 266-1 КУпАП визначено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби у складі національного контингенту (національного персоналу), може проводитися в медичних закладах, що входять до складу міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки, в яких бере участь національний контингент (національний персонал).

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, пунктами 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року визначено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.

Пунктом 10 вказаної Інструкції визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, в матеріалах справи міститься відповідний Акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківка тесту № 4043 від 25 квітня 2023 року, результат тесту позитивний 2,11 проміле.

Крім того, з даного Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу вбачається, що огляд ОСОБА_1 проводився за участі свідків даного огляду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (місцем перебування яких вказано в/ч НОМЕР_1 ), а відтак доводи адвокатки Непочатих В.В. про те, що даний огляд проведений з порушення порядку такого огляду є необґрунтованими та такими, що спростовані матеріалами справи.

При цьому, суд зазначає про те, що доводи адвокатки Непочатих В.В. про сумніви в упередженості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 , є неспроможними, оскільки саме по собі віднесення даних осіб до військовослужбовців, без віднесення їх до належності осіб уповноважених на складання протоколів про військові адміністративні правопорушення чи осіб зацікавлених у вирішенні справи, є безпідставним та необґрунтованим.

Разом з цим, суд зазначає про те, що всі доводи адвокатки Непочатих В.В. спрямовані на визнання доказів у справі неналежними доказами з метою уникнення ОСОБА_1 покарання за вчинене діяння, однак жодним чином не на спростування самого факту перебування 25 квітня 2023 року близько 12 години ОСОБА_1 на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , розташованої у м. Покровську Донецької області, у період дії особливого періоду в стані алкогольного сп`яніння (результат тесту позитивний 2,11 проміле).

Більш того, із вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНПК-2 № 2243 від 26 квітня 2023 року обставинами, компетентністю особи, що його складала, порядком проведення та результатом огляду (тесту позитивний 2,11 проміле) ОСОБА_1 погодився та підтвердив, зазначивши в даному протоколі те, що він: «…25.02.2023 вживав алкогольні напої (горілку, об`ємом 0,3 л) у зв`язку із поганим самопочуттям здоров`я… Свою провину визнаю повністю, прошу суворо не карати... Зауважень щодо змісту протоколу, чи дій посадових осіб відділення Військової служби правопорядку, не має…».

Дослідивши обставини справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, що передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: обставинами, що викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення ДНПК-2 № 2243 від 26 квітня 2023 року; роздруківкою тесту на алкоголь № 4043 від 25 квітня 2023 року, зробленого за допомогою приладу Алконт-М № 00244; актом б/н огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу; копія свідоцтва про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки, копія військового квитка на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, зазначені докази є належними, допустимими, чіткими та достатніми, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

При призначенні адміністративного стягнення, враховую характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які пом`якшують покарання та які обтяжують покарання, його майновий стан та інші вимоги ст. ст. 33-35 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, не встановлено.

При накладенні стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, вважаю, що обставини правопорушення і його наслідки вказують на те, що стягнення на правопорушника повинно бути накладене у виді штрафу на користь держави і, відповідно до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 40-1КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

За таких обставин, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 172-20, 279,280 КУпАП, п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь Держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятоюстатті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя А.І. Приваліхіна