КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№33/824/660/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Науменка Віктора Миколайовича на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 9 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 9 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496грн 20коп.

Постановою судді визнано доведеним, що 26.10.2022 року о 16 год. 00 хв. на вул. Героїв Дніпра, 2а, у м. Києві, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, порушена координація рухів, зіниці звужені та не реагують на світло. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія». Результат огляду позитивний. ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи вказане судове рішення, суддя виходив з того, що у судовому засіданні, ОСОБА_1 свою вину визнав. Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, довідкою «Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» з позитивним результатом.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Науменко В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення сформульована диспозиція, яка не відповідає диспозиції ст. 130 КУпАП, а саме в протоколі зазначено «керування з ознаками наркотичного сп`яніння», а не «керування в стані наркотичного сп`яніння».

Адвокат Науменко В.М. зазначає, що працівники поліції не роз`яснювали ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Також адвокат Науменко В.М. зазначає, що ОСОБА_1 заперечив наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння, а суд першої інстанції не досліджував в судовому

засіданні запис з бодікамер поліцейських, який було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того адвокат Науменко В.М. зазначив, що доповнення до апеляційної скарги будуть надані в суді апеляційної інстанції.

Разом з цим, на час розгляду справи апеляційним судом доповнення до апеляційної скарги захисником Науменком В.М. подані не були.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги як особисто, так і через свого захисника - адвоката Науменка В.М. (с.с. 19-20, 26-27, 29-31, 36-37, 40-44), у судові засідання 25 січня 2023 року, 1 лютого 2023 року, 15 лютого 2023 року, 6 березня 2023 року та 22 березня 2023 року не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Адвокат Науменко В.М. у судовому засіданні 6 березня 2023 року нічого не зміг пояснити з приводу подій, які відбувалися при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №372051 від 26 жовтня 2022 року, з приводу незаконності постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 9 грудня 2022 року та з приводу доводів поданої ним апеляційної скарги, у зв`язку із чим у судовому засіданні була оголошена перерва до 22 березня 2023 року.

Однак, адвокат Науменко В.М., будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги, у судове засідання 22 березня 2023 року не з`явився, направивши на електронну пошту Київського апеляційного суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із його хворобою, яка не підписана електронним підписом адвоката.

Використання електронного підпису врегульоване Законом України «Про електронні довірчі послуги», який набрав чинності 7 листопада 2018 року. Пунктами 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Подане в електронній формі клопотання вважається належним чином підписаним, у разі його скріпленням електронним цифровим підписом.

Разом з тим, клопотання адвоката Науменка В.М., направлене на електронну пошту Київського апеляційного суду, не підписане електронним підписом, що унеможливлює ідентифікувати особу, що заявила таке клопотання, а тому вказане клопотання не може бути предметом розгляду суддею апеляційного суду.

Крім того, захисник Науменко В.М. не з`являвся у судові засідання, призначені апеляційним судом на 25 січня 2023 року, 1 лютого 2023 року, 15 лютого 2023 року, жодного документу у підтвердження поважності причин неявки суду не надав.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A.

V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

За таких обставин, враховуючи неодноразову неявку ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Науменка В.М. у судові засідання, призначені Київським апеляційним судом, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга розглянута у відсутність ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Науменка В.М.

Суд, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №372051 від 26 жовтня 2022 року, в цей день о 16 год. 00 хв. в м. Києві за адресою вул. Героїв

Дніпра, 2-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, підвищена рухливість ходи. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та зазначив, що ознак наркотичного сп`яніння в нього не було.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Відповідно до приписів п. п. 1.3, 1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. При цьому, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Відповідно до п.2.9.«а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, пропозиція водієві пройти медичний огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану наркотичного сп`яніння, та фіксація перебування у стані наркотичного сп`яніння у визначений законом спосіб.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом

лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункт 4).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, підвищена рухливість ходи.

Частинами 1 - 3 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Враховуючи відсутність спеціальних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, для огляду на стан наркотичного сп`яніння, огляд водія, у якого наявні ознаками наркотичного сп`яніння, проводяться у закладі охорони здоров`я.

Згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради від 27 травня 2019р. №563 «Про оптимізацію організації проведення медичних оглядів на стан сп`яніння в м. Києві» КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» визначена єдиним закладом охорони здоров`я, якому надається право в місті Києві на проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КМНКЛ.

Виходячи з вищевикладеного, працівником поліції правомірно запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я - КНП "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія".

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду від 2 листопада 2022 року, у результаті огляду ОСОБА_1 26 жовтня 2022 року о 17год. 10хв. встановлено, що він

перебуває у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди, стимулятор амфетамін).

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить обґрунтування незаконності або неправильності таких висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Важливе значення для перегляду судового рішення в порядку апеляційного провадження мають форма і зміст апеляційної скарги. Значною мірою від того, які доводи і мотиви викладені у скарзі та які вимоги висуваються скаржником, залежать наслідки апеляційного провадження.

Заявивши вимоги про скасування постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 9 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 із ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, апелянтом не було наведено обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Доводи апеляційної скарги, що в протоколі про адміністративне правопорушення сформульована диспозиція, яка не відповідає диспозиції ст. 130 КУпАП, а саме в протоколі зазначено «керування з ознаками наркотичного сп`яніння», а не «керування в стані наркотичного сп`яніння», апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки посилання на ознаки наркотичного сп`яніння у водія є описом установлених обставин, натомість суть адміністративного правопорушення - порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) ПДР України утворює склад адміністративного правопорушення, передбачений диспозицією ст. 130 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння.

Посилання адвоката Науменка В.М., що працівники поліції не роз`яснювали ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, спростовується матеріалами справи, зокрема долученим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом з бодікамери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, що останнім підтверджено як при спілкуванні з працівниками поліції, так і власним підписом у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також апеляційний суд зазначає, що незгода ОСОБА_1 з наявними в нього ознаками наркотичного сп`яніння, а також твердження про те, що вказаних ознак в нього не було, не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки згідно висновку щодо результатів медичного огляду від 2 листопада 2022 року, у результаті огляду ОСОБА_1 26 жовтня 2022 року о 17год. 10хв. встановлено, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди, стимулятор амфетамін).

Підстав недовіряти висновку лікаря апеляційний суд не має.

Крім того, твердження про те, що суд першої інстанції не досліджував в судовому засіданні запис з бодікамер поліцейських, який було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, є безпідставним, оскільки з тексту оскаржуваної постанови вбачається, що суд визнав наявний у матеріалах справи відеозапис доказом у підтвердження провини ОСОБА_1 , а відтак досліджував його.

Апеляційний суд вважає, що вказаний відеозапис в повній мірі підтверджує порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №372051 від 26 жовтня 2022 року, дав цим обставинам належну оцінку та дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Науменка Віктора Миколайовича залишити без задоволення, постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 9 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт