ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1529/23 Справа № 212/2340/23 Суддя у 1-й інстанції - Ведяшкіна Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сергієнка Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 343990 від 23.03.2023 року вбачається, що 19.03.2023 року о 10-30 год. в м. Кривий Ріг у Покровському районі по вул. Електрозаводська, біля АЗС «НТС» водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, огляд пройшов у встановленому законом порядку, що підтверджується медичним висновком лікаря нарколога КП «Криворізької багатопрофільної лікарні з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» № 730 від 23.03.2023 року, чим порушив п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі адвокат Сергієнко Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вказує, що постанова суду незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що суд першої інстанції в порушення вимог Закону провів судовий розгляд за відсутності сторони захисту; проведений медичний огляд не є ґрунтовним, адже дослідження проводилось скрінінг-тестом, а не лабораторним дослідженням селективним методом; пояснення ОСОБА_1 не є допустимими, адже він свідчить щодо себе; відеозапис, доданий до матеріалів справи, не підписаний ЕЦП, а тому є недопустимим доказом. Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити.

Від адвоката Сергієнка Д.М. надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі, скаргу підтримує в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

У відповідності до вищевказаних положень Інструкції поліцейські направили водія ОСОБА_1 до лікаря для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Лікар, який проводив огляд, визначив, що для розуміння стану сп`яніння достатньо провести скрінінг-тест, який за своєю сутністю є лабораторним дослідженням, однак не широкого кола визначення наркотичних речовин, а лише визначає наявність групової приналежності. Тобто ідентифікують прості наркотичні засоби груповою приналежністю, без конкретизації діючої речовини. Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає порушення в тому, що для експертизи на стан сп`яніння задіяно скрінінг-тест.

Посилання апеляційної скарги щодо порушення права на доступ до суду спростовуються матеріалами справи, адже судовий розгляд відкладався неодноразово за клопотанням адвоката, зокрема 26.04.2023 р., 24.05.2023 р., 14.06.2023 р.. Таким чином, стороні захисту надано достатньо часу для забезпечення присутності під час судового розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, а отже рішення суду провести розгляд без сторони захисту є вочевидь виправданим з огляду на процесуальну поведінку учасників справи та з метою недопущення затягування процедури розгляду адміністративних матеріалів, що неприпустимо під час дії воєнного стану.

Відносно посилання апеляційної скарги щодо недопустимості пояснень ОСОБА_1 , наданих на місці події, суд апеляційної інстанції виходить з того, що останньому працівниками поліції роз`яснювались його права, в тому числі ст. 63 Конституція України, а тому його покази є непрямими доказами перебування його в стані сп`яніння. Головним доказом в даній справі є саме висновок лікаря щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Положення ст. 266 КУпАП, які передбачають право не залучати свідків за умови фіксації події правопорушення на відеозапис не містять імперативної вимоги щодо підпису вказаного відеозапису електронним цифровим підписом, а тому посилання апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та не впливають на законність оскаржуваної постанови.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується його поясненнями (а.с. 3), рапортом поліцейського С. Шпак (а.с. 11), протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 2).

Стороною захисту вищевказані документи не оскаржувались ані в порядку КАСу, ані до керівництва поліції, отже є чинними.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п. 43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження адвоката Сергієнка Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , з приводу відсутності в діях його підзахисного ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника ОСОБА_1 адвоката Сергієнка Д.М. та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Сергієнка Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова