Справа № 309/4679/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч.2 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та доповненнями до неї, на постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 13 600 гривень.

Квадроцикл марки "Can Am Bombardier", номер шасі НОМЕР_1 , який є засобом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП конфісковано.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496, 20 гривень.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №140227 від 23.10.2022 року та постанови суду - 22 жовтня 2022 року о 22 год. 45 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від відділення інспекторів прикордонної служби «Велятино» на напрямку 151 прикордонного знаку території Вишківської територіальної громади Хустського району Закарпатської області на відстані 20 метрів від лінії державного кордону в межах прикордонної смуги було виявлено та затримано громадянина Румунії Стан ОСОБА_2 спільно з громадянами Румунії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за незаконний перетин державного кордону з Румунії в Україну поза пунктами пропуску через державний кордон України на власному транспортному засобі - квадроциклі марки «Can Am Bombardier» за номером шасі НОМЕР_1 у складі групи осіб, чим порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України», ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду. У апеляційній скарзі вказує на те, що висновки суду, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що постановлене рішення порушує його права, свободи та законні інтереси, справу було розглянуто за відсутності його захисника, що позбавило можливості захистити його права і інтереси в судовому засіданні, тобто суд першої інстанції порушив його права та інтереси, як іноземця. Вважає оскаржувану постанову суду прийнятою із порушенням норм матеріального та процесуального права та винесеною з неповним з`ясуванням обставин, що мають істотне значення для справи, без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для визнання його вини у вчиненні зазначеного правопорушення, тому просить суд, оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Семенов Ю.О. подав доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначив, що не згідні із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 140227 від 23.10.2022р. та вважають, що останній складений з порушенням нору процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі докази не є достатніми для визнання вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення. Звертає увагу на те, що дане судове засідання та розгляд справи судом першої інстанції проведено з істотним порушення прав та інтересів апелянта, як іноземця. Такий судовий розгляд відбувся без повідомлення регіональному центру БВПД про затримання такої особи, без залучення такій особі захисника у дану справу і відповідно без офіційно залученого перекладача (в даному випадку функцію перекладача виконував діючий працівники Державної прикордонної служби України - і по факту був зацікавленою особою). Також, захисником - адвокатом Семенов Ю.О. було встановлено, що у відповідь на адвокатський запит № 03/01/-БСМ/23 від 02.01.2023 Адміністрацією Держприкордонслужби помилково зазначається, що постанови Хустського районного суду від 24.10.2022 року у справах №309/4684/22. №309/4681/22 та №309/4679/22 набрали законної сили 04.11.2022 року, та зазначено квадроцикли конфісковано як засіб вчинення адміністративного правопорушення та відповідно до актів приймання- передачі транспортних засобів і техніки, та актів приймання-передачі основних засобів передані 27 прикордонному загону імені героїв Карпатської Січі (м. Мукачево) Державної прикордонної служби України. Вказана вище інформація Держприкордонслужби не знайшла свого підтвердження в частині набрання законної сили згадуваними судовими рішеннями (постановами) та спростована відповідями Хустського районного суду та Закарпатського апеляційного суду, що знаходять у матеріалах справи № 260/2734/23. Зазначає, що з самого початку інкримінування ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204- 1 КУпАП останній не погоджувався, він був не згідний з рішенням прикордонників, так як того дня, в час зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, він ніяким чином не порушував вимоги діючого законодавства України і більше того, він не намагався перетинати державний кордон України в незаконний спосіб. Вважає, що за таких обставин та враховуючи допущені порушення при складання адміністративного матеріалу відносно особи, так і подальшого судового розгляду - провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП слід закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення та повернути вилучене (конфісковане) в останнього майно (квадроцикл).

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, доповнення до неї та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог суддя районного суду дотримався не в повній мірі при розгляді даної справи.

Відповідно ч.1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 1-3 ст. 7 КУпАП).

Адміністративнавідповідальність за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про Державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно ст. 12 вказаного Закону, пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Досліджуючи матеріали справи в апеляційному порядку, суд вважає наявні в матеріалах справи докази недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ ЗхРУ №140227 від 23.10.2022 року вбачається, що 22 жовтня 2022 року о 22 год. 45 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від відділення інспекторів прикордонної служби «Велятино» на напрямку 151 прикордонного знаку території Вишківської територіальної громади Хустського району Закарпатської області на відстані 20 метрів від лінії державного кордону в межах прикордонної смуги було виявлено та затримано громадянина Румунії Стан ОСОБА_2 спільно з громадянами Румунії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за незаконний перетин державного кордону з Румунії в Україну поза пунктами пропуску через державний кордон України на власному транспортному засобі - квадроциклі марки «Can Am Bombardier» за номером шасі НОМЕР_1 у складі групи осіб, чим порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України», тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Апеляційний суд вважає зазначений протокол неналежним доказом, оскільки, у порушення вимог ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, уповноваженою посадовою особою не зазначено координати, де нібито здійснено спробу ОСОБА_1 перетину державного кордону, не додано схему із зазначенням цих координат із прив`язкою до місцевості. Тому доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу вимогам ст.256 КУпАП є слушними.

Разом з тим, приймаючи рішення, районний суд залишив поза увагою, що із протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи не вбачається, якими саме діями ОСОБА_1 вчинив незаконну спробу перетину державного кордону.та відсутні відомості, що місце, де було його затримано не є дозволеним для проходження людей біля державного кордону.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було затримано на напрямку 151 прикордонного знаку території Вишківської територіальної громади Хустського району Закарпатської області на відстані 20 метрів від лінії державного кордону.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що ні схеми правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування відділу прикордонної служби, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину, суду не надано.

Окрім того, під час затримання ОСОБА_1 не було виявлено жодних речей і документів, які б могли свідчити про намір перетину державного кордону.

Апеляційний суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення самі по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищезазначеного, слід дійти висновку, що органом, що склав протокол не надано жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч.2 ст. 204-1 КУпАП, та яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зазначені висновки судді суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП за обставин, викладених у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, належним чином не умотивовані та не ґрунтуються на законі.

Жоден з перерахованих у постанові судді доказів не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, наявності у нього умислу на перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документівабо за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши ретельно наявні матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що належних доказів того, що Стан ОСОБА_6 здійснив спробу незаконного перетину кордону спільно з громадянами Румунії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посадовими особами ДПСУ не було надано і у матеріалах справи не міститься.

Отже суд першої інстанції, як на докази винуватості особи, у цій справі, зіслався лише на протокол про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та на письмові пояснення працівника прикордонної служби, який є заінтересованою особою, а відтак прийняв рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи.

У свою чергу, стороною захисту надано належні докази, які свідчать про невинуватість ОСОБА_1 та спростовують позицію органу, що склав протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у порушенні правил перетину державного кордону України в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє дійти висновку про законність, обґрунтованість та умотивованість судового рішення з наведених вище підстав, у зв`язку з чим постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.283,294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та доповнення до неї, які подав адвокат Семенов Ю.О. - задовольнити.

Постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Конфіскований згідно постанови суду квадроцикл марки «Can Am Bombardier», номер шасі НОМЕР_1 повернути власнику транспортного засобу або уповноваженій ним особі.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага