КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/443/23 Головуючий у І інстанції Бойко О.В.
Провадження № 22-ц/824/3152/2023 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Папазової Галини Анатоліївни на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2023 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає - 34 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без конфіскації транспортного засобу. Стягнуто із ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір, в розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Папазова Г.А. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом не були вжиті всі заходи для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, належним чином не досліджено докази, що має своїм наслідком ухвалення необґрунтованого та немотивованого судового рішення, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2023 року скасувати, провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 - адвокат Папазова Г.А. вказує на те, що судовий розгляд справи було здійснено незаконним складом суду, оскільки подану нею заяву про відвід судді Бойко О.В. в порушення вимог чинного законодавства залишено без розгляду.

Крім того, судом не досліджено та залишено поза увагою встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не встановлено підстав зупинки, перелік яких є вичерпним з огляду на норми ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Захисник також звертає увагу на те, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС, однак, в матеріалах справи Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння відсутній, що свідчить про порушення співробітниками поліції вимог п.п. 10,11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вимоги.

Вказує на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис є неповним, вирваним з контексту, що не дає можливості повно та об`єктивно встановити обставини справи, не містить запису про зупинку працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Звертає увагу апеляційного суду на те, що після відмови від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, працівниками поліції не було запропоновано проїхати до медичного закладу, що підтверджується відеозаписом та відсутністю направлення в матеріалах справи.

Адвокат зазначає, що в порушення вимог Інструкції та положень КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом в передбаченому законом порядку.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Папазова Г.А. не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені. Керуючись положеннями частини 2 статті 268 КУпАП, апеляційний суд вважав за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції частини 2 статті 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, абз. 2 п. 27 роз`яснено, що якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Проте, вимоги вказаного пункту 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно р. І п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Окрім цього, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності, у тому числі відеозаписом.

В рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 , який постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 2022 року, 27 листопада 2022 року о 16 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Слобідська, 13б, керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушим п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Винуватість ОСОБА_1 за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №299920 від 27 листопада 2022 року;

- на відеозаписі із нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції, що здійснював оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП 27 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 , де зафіксована відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (на місці зупинки та в медичному закладі).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`ягніння: нестійка хода, тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота, які виявлені працівниками поліції 27 листопада 2022 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п.1, 2 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

З відео-файла також вбачається, що інспектор поліції пропонує водієві пройти огляд як на місці зупинки так і в найближчому медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовляється.

Вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео зафіксована вся подія правопорушення. Наданий відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення поліцейськими вимог п. 1 розділу ІІ Інструкції у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, згідно з п. 10 Розділу ІІ Інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а вданому конкретному випадку поліцейськими огляд не проводився, так як ОСОБА_1 відмовився від його проходження.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозйомка не проводилась безперервно суд апеляційної інстанції критично оцінює, оскільки з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції в повному обсязі виконали вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Доказів порушення працівниками поліції вказаної Інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять та скаржником не подані ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи захисника Папазової Г.А. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки вони є надуманими та спростовуються наявною в матеріалах справи постановою серії ЕАР №6219804 від 27.11.2022 р., з якої вбачається, що водій ОСОБА_1 керував ТЗ, будучи позбавленим права керування Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ від 11 серпня 2022 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. (а.с. 2)

Доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Папазової Г.А. про те, що поліцейськими було порушено процедуру огляду водіїв, не знайшли свого підтвердження, оскільки поліцейські діяли відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09 листопада 2015 № 1452/735.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не відсторонили водія від керування транспортним засобом суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у повторному порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена частиною 2 статті 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судовий розгляд справи було здійснено незаконним складом суду та те, що в порушення вимог чинного законодавства заяву про відвід судді Бойко О.В. залишено без розгляду, суд апеляційної інстанції відхиляє та вважає за необхідне вказати наступне.

З протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 березня 2023 року вбачається, що суддею-доповідачем визначено Бойка О.В., підставою проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи є постанова про відвід судді Дідик М.В. від 28 березня 2023 року.

Залишаючи заяву про відвід судді Бойка О.В. без розгляду, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що виходячи з аналогії статті 81 КПК України, в якій вказано, що якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Папазової Галини Анатоліївни залишити без задоволення, постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній