ПОСТАНОВА

Справа № 947/21437/23

Провадження № 3/947/5679/23

12.07.2023 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАВ №561822 від 27.06.2023, складений ДОП СП ВП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітаном поліції Бородіним Є.С. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України до штрафу, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України, висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав, та знов вчинив аналогічне адміністративне правопорушення за наступних обставин.

Повторно, 27.06.2023, близько о 15.00 год., ОСОБА_1 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , під час сімейного конфлікту висловлювався нецензурною лайкою на адресу гр. ОСОБА_2 , з якою підтримує фактичні шлюбні відносини.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про направлення матеріалів щодо нього до Київського районного суду м.Одеси був повідомлений належним чином під розписку в протоколі. Він був додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибув до суду, хоча достовірно знав, що матеріали щодо нього направлені до Київського районного суду м.Одеси, будучи додатково сповіщеним через дільничного офіцера поліції, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 вину у вчиненні правопорушення не оспорює.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому, окрім визнання ним вини, підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, заявою та поясненнями постраждалої від домашнього насильства особи тощо.

Оскільки ОСОБА_1 , будучи притягнутий протягом року до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КпАП України, вчинив ті самі дії - вчинив домашнє насильство, насильство за ознакою статі, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника, враховується характер правопорушення, данні про особу винного.

Крім того, відповідно до п.5 ст.35 КпАП України, обставиною, яка обтяжує відповідальність, визнається вчинення правопорушення в період дії воєнного стану на території України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (Триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (П`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.