П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мазун І.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки, яка працює в ФОП, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 533040 від 06.08.2023 р. вбачається, що 05.08.2023 р. о 22.59 год. ОСОБА_1 керувала т/з Audi н/з НОМЕР_2 , по вул. Зелена в м. Одеса, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на місці та у медичному закладі водій відмовилася у законному порядку, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та її адвокат у судовому засіданні заперечували проти складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення з підстав викладених у письмових поясненнях наданих до суду 21.09.2023р.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Частиною 2 ст. 276 КУпАП передбачається можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за місцем проживання правопорушника.

Суддя дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 2,3,4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

До суду було надано матеріали, які на думку Управління патрульної поліції в Одеській області, підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 533040 від 06.08.2023 р., довідка, направлення на огляд, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також диск з відеозаписом.

У письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 від 05.08.2023, зазначила, що вона 05.08.2023 приблизно о 23:00 гуляла разом з хлопцем на вулиці. Її собака вибігла на дорогу, в той час як їхав автомобіль, ВН3141ZA, білого кольору та пригальмував за 100 м від них, вони направлялись додому. Дівчина, яка була за кермом авто, почала їх ображати, та позаду їхав ще один автомобіль, НОМЕР_3 , хлопця, після чого почалась бійка зі сторони цих водіїв, які були в стані алкогольного сп`яніння. Вони (свідки) почали відповідати їм.

У письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 від 05.08.2023, за якими він 05.08.2023, приблизно о 23:00, йшов додому по вул. Зеленій, гуляючи зі своєю собакою. Біля них за метрів 100 зупинився автомобіль Ауді, ВН3141ZA, білого кольору. Дівчина, яка була за кермом, почала їх ображати та ззаду їхав ще один автомобіль Мерседес, НОМЕР_3 , хлопця, після того почалась бійка з ініціативи цих двох людей, які були в стані алкогольного сп`яніння. Після цього, вони (водії вказаних авто) сіли в свої автівки і вони пішли за ними, не покидали їх з полю зору. Після того, як вони заїхали на стоянку приблизно по вул. Зеленій 40, вийшли зі своїх автівок і намагалися піти до дому, створили ще одну бійку, після чого вони викликали 102.

Адвокатом Губською Х.Ю. надано суду відеозаписи на з`ємному флеш носії з камер відеоспостереження будинків, на яких зафіксовано 05.08.2023 о 23.19 год прибуття першого екіпажу патрульної поліції до групи осіб, що йшли пішки, та другого екіпажу патрульної поліції о 23.33 год.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надала суду пояснення, зазначила, що ввечері 05.08.2023 поверталася разом зі своїм хлопцем на двох автомобілях додому. Вона рухалась попереду на автомобілі Audi, а її хлопець позаду на автомобілі Mercedes. Рухаючись по вул. Зелена в м. Одеса, на проїзну частину дороги вибігла собака, що створило аварійну обстановку, на цій підставі з власниками собаки виник конфлікт. Після словесних перепалок, транспортні засоби продовжили рух на автостоянку, де автомобілі були залишені. По виходу з автостоянки конфлікт з власниками собаки продовжився, після чого вони рушили пішки до дому, коли до них під`їхала одна патрульна машина, а згодом друга патрульна машина. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння вона відмовилася, оскільки немає законних підстав для проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_5 , яка допитана у судовому засіданні повідомила, що зателефонувала ОСОБА_1 та почула, що вона з кимось має спір, тому вона викликала таксі та приїхала до ОСОБА_1 , яка разом із своїм хлопцем та іншою парою йшли їй на зустріч. Приїхала поліція та запропонували всім написати пояснення, їй донька ОСОБА_1 відмовилася. Через хвилин 15 приїхав інший екіпаж патрульної поліції, проте їх пояснення ніхто з працівників патрульної поліції не захотів слухати.

Свідок ОСОБА_6 який допитаний у судовому засіданні повідомив, що точної дати не памятає, але збирався їхати до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 (інший свідок) зателефонувала йому та повідомила про конфлікт який виник, тому викликав таксі та приїхав на місце, там побачив ОСОБА_1 з її хлопцем та іншу пару з якою вони мали спір. При цьому також зазначив, що одна із патрульних поліцейських вимкнула камеру та почала надиктовувати іншій парі як та що потрібно писати в їхніх поясненнях. Ознак сп`яніння у ОСОБА_1 він не помітив.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч.1 ст.9 КУпАП України.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Диспозиція статті 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, вказана норма регулює правовідносини щодо керування транспортним засобом у стані сп`яніння та визначає спеціальний суб`єкт водій транспортного засобу.

За положеннями п.1.10 ПДР:

- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

- пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом- виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Отже, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

Проведення огляду водія на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735(далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок).

За положеннями п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За п.2 розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський)є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Пункт 6 розділу І Інструкції встановлює, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться зокрема поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 7).

Слід зазначити, що однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього маються ознаки такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом.

Між тим, матеріали даної справи не містять доказів того, що поліцейські зупинили ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом або перебування за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння чи з явними ознаками такого.

Оглянутий в судовому засіданні відеозапис з бодікамер поліцейських починається з моменту прибуття поліцейських на місце події - о 23.33 год 05.08.2023, що узгоджується з наявними в матеріалах справи відеозаписами, наданими стороною захисту, з яких встановлено прибуття першого автомобіля патрульної поліції 05.08.2023 о 23:19 год. та другого - 05.08.2023 о 23.33год.

З відеозаписів з камер відеоспостережень вбачається, що патрульна поліція під`їхала до групи осіб, серед яких була ОСОБА_1 (як з`ясовано), які рухались пішки, тобто брали участь у дорожньому русі поза транспортними засобами. Відтак, вказані особи у розумінні вимог п.1.10 ПДР є пішоходами.

Таким чином, патрульна поліція, прибувши на місце о 23.33 год. 05.08.2023, склала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про керування ним об 00.06 год. 06.08.2023 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння. При цьому, при складанні протоколу поліцейські керувались поясненнями свідків, з якими у ОСОБА_1 відбувся конфлікт, що стало підставою для виклику 102, та відеозаписом з мобільного телефону свідка. Однак, поліцейськими не враховані положення п.6 Розділу 1 Інструкції та п.п.3,4 Порядку щодо проведення огляду поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, яка не була ними здійснена у встановленому порядку. Крім того, в сенсі положень абз.2 п.4 Порядку не можуть бути залучені як свідки особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Факт керування транспортним засобом у вечері 05.08.2023 ОСОБА_1 не заперечується, але на момент пред`явлення вимоги поліцейським щодо проходження огляду у встановленому порядку вона не була водієм, а вимога працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння до пішохода не ґрунтується на правовій основі.

При цьому, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху лише водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а не будь-які інші особи, що годину тому керували транспортним засобом та на момент зупинки їх поліцейськими є пішоходами у розумінні вимог п.1.10 ПДР, навіть якщо такі особи є власниками цього автомобіля чи мають право керування цим автомобілем.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб, яким ОСОБА_1 керувала в день події 05.08.2023, під час спілкування з працівниками поліції перебував на стоянці, на що вказували всі учасники конфлікту. На відеозаписах з бодікамер поліцейських вказаний транспортний засіб взагалі не зафіксовано, що підтверджує вказані пояснення та спростовує перебування ОСОБА_1 на той час у статусі водія.

Слід врахувати,що заположеннями п.1.10 ПДР:

- зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо;

- стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

З огляду на вказані положення ПДР та аналізуючи надані пояснення, апеляційний суд дійшов висновку, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 05.08.2023, припинив рух на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу, тобто здійснив стоянку.

Враховуючи таку послідовність подій:

- 22.59 год 05.08.2023 керування ОСОБА_1 транспортним засобом, після чого паркування транспортного засобу на автостоянці та слідування пішки по вулиці;

- 23:19 год 05.08.2023 прибуття першого екіпажу патрульної поліції;

- 23:33 год 05.08.2023 прибуття другого екіпажу патрульної поліції;

- 23:55 год 05.08.2023 вимога поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння;

- 23:57 год 05.08.2023 відмова ОСОБА_1 від проходження огляду;

- 00:05 год 06.08.2023 складення протоколу про адміністративне правопорушення,

слід дійти висновку, що з моменту паркування ОСОБА_1 транспортного засобу на автостоянці здійснена його стоянка, після чого ОСОБА_1 стала брати участь у дорожньому русі поза транспортним засобом, тобто стала пішоходом. Тому вимога поліцейського до ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан сп`яніння, здійснена майже через годину після керування та здійснення стоянки транспортного засобу, не ґрунтується на правовій основі, оскільки на момент такої вимоги ОСОБА_1 не перебувала у статусі водія.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП суб`єктом правопорушення може бути лише водій транспортного засобу, що виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, така особа у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення, так як відсутні докази керування ним транспортним засобом на момент зупинення автомобіля працівниками поліції, і як наслідок не може нести відповідальність.

Аналіз наведених обставин дає підстави стверджувати про недотримання поліцейськими вимог нормативних документів, які регламентують порядок виявлення та фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а також оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

За встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано не було та, як наслідок, не було доведено наявності в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення. Отже доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

При встановлених обставинах, інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

За таких обставин, працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Тим самим, з огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У постанові від 08.07.2020 року по справі 463/1352/16-а Верховний Суд також звертає увагу на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з огляду на викладене, оскільки суду не було надано належних та достовірних доказів того, що працівниками поліції виконано вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції, у зв`язку з чим в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9-11, 130, 221, 247, 252, 266, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя І.А. Мазун