Справа № 574/1133/23
Провадження 3/574/719/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.5 ст.126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №009027 від 05.11.2023 року, цього ж дня о 16 год. 29 хв. в м. Буринь по вул. Першотравнева гр. ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 не маючи права керувати даним транспортним засобом. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №009051 від 06.11.2023 року, цього ж дня о 10 год. 41 хв. в с. Чумакове, вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування даним т/з. Правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку був неодноразово викликаний в судове засідання, шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зазначеною в протоколах про адміністративні правопорушення та яку останній підтвердив поліцейським при їх складенні, а також за адресою, зазначеній в попередній постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, однак поштові відправлення повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Інша адреса місця проживання ОСОБА_1 та будь-які інші його контактні дані в матеріалах справи відсутні, а тому у суду була відсутня можливість повідомити його про розгляд справи в інший спосіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак, ОСОБА_1 , отримавши копії протоколів про адміністративні правопорушення, в яких зазначено, що розгляд справи буде проводитись у Буринському районному суді, в судове засідання жодного разу не з`явився та заяв про відкладення розгляду справи чи зміну місця свого проживання не подавав.

Крім того, повідомлення ОСОБА_1 поліцейським при складанні протоколів про адміністративні правопорушення неправильної адреси свого місця проживання суд розцінює, як небажання останнього приймати участь під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст.126 КУпАП не є обов`язковою.

За наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Відповідно до ч.5 статті 126 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно до диспозиції ч.2 стаття 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.п.а) п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за вищевикладених обставин повністю доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Зокрема, протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №009027 від 05.11.2023 року та серії ААД №009051 від 06.11.2023 року.

Крім того, з копії постанови Тростянецького районного суду Сумської області від 20.04.2023 року, яка набрала законної сили 09.11.2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

З відеозаписів, які містяться на долучених до матеріалів справи DVD-R дисках, вбачається, що ОСОБА_1 05.11.2023 року та 06.11.2023 року, керував автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , зупинявся працівниками поліції, при цьому посвідчення водія останній не мав, так як його не отримував.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази зібрані у порядку, встановленому КУпАП, містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 не працює, на протязі року притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують відповідальність судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке ОСОБА_1 вже було піддано адміністративному стягненню.

З довідки відділу поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області вбачається, що ОСОБА_1 за відомостями ГСЦ МВС посвідчення водія не видавалося.

Обмеження щодо застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до осіб, які такого права не мають, положеннями КУпАП не передбачено.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 дійшла висновку, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання. Враховуючи зазначене, виходячи із аналізу положень статей 1, 50, 55, 65, 286, 286-1 КК, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

При цьому, Верховним Судом звернуто увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

За таких обставин, вважаю за неможливе застосувати до ОСОБА_1 такий вид додаткового стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

Разом з тим, відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та наявність обставини, що її обтяжує, суд приходить до висновку, що до порушника слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП з порушника підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст.36, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, з врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Р. Гук