Єдиний унікальний номер судової справи 484/231/23 Головуючий у першій інстанції Шикеря І.А.
Номер провадження № 33/812/232/23 Головуючий суддя апеляційного суду Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Левицького С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092203 від 05 січня 2023 року, водій ОСОБА_1 05 січня 2023 року о 00-20 год керував транспортним засобом INFINITI QX60, номерний знак НОМЕР_1 в м. Первомайськ по вул. Одеській з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння білків очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, 12 травня 2023 року ОСОБА_1 подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, судом порушені норми процесуального права, не з`ясовані усі фактичні обставини справи і не надано належної оцінки наявним у справі доказам. При цьому суд підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване рішення, а також не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені в протоколі. Крім того, вказані свідки були внесені до протоколу вже після того як він його підписав, що є недопустимо.

Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього з порушенням ст. ст. 256, 266 КУпАП, наказу МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», наказу МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» та постанови КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду.

Зауважує, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ним таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити зупинку транспортного засобу під його керуванням. Також, жодного протоколу за порушення ним ПДР України (перевищення швидкості чи порушення комендантської години) відносно нього складено не було.

Зазначає, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП йому не було роз`яснені його права та обов`язки, що підтверджується відеозаписом. Окрім того, відеозаписом також не зафіксовано як саме він відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків. Отже, інспектором було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Наголошує на тому, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських не містить його відмови від проходження огляду, під час огляду відсутні свідки, а дописані в протоколі свідки є зацікавленими особами, оскільки вони є членами добровольчого формування «Гард», з якими у нього напередодні виник конфлікт.

Зазначає, що включення портативного відео реєстратора відбулося не з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, натомість згідно Інструкції із застосування органами чи підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки; відеозапису, затверджена наказом МВС України 18 грудня 2018 року за № 1026, відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Зазначає, що судом першої інстанції не було з`ясовано, чому інспектор ВРПП Первомайського РВП ГУПН в Миколаївській області не провів на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан сп`яніння, як того вимагають ст. 266 КУпАП, Інструкції та Постанови.

Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що працівниками поліції не було складено Акту огляду на місці зупинки транспортного засобу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Левицький С.О. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримали, просили її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Вислухавши аргументи і доводи ОСОБА_1 та його захисника Левицького С.О., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За такого, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 05 січня 2023 року о 00-20 год керував транспортним засобом INFINITI QX60, номерний знак НОМЕР_1 в м. Первомайськ по вул. Одеській з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння білків очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вбачається, що 05 січня 2023 року близько 00-03 год вони знаходились на патрулюванні м. Первомайськ, а саме по вул. Одеській в складі добровольчого формування «Гард» та під час комендантської години був зупинений автомобіль INFINITI, номерний знак НОМЕР_1 та в ході розмови було виявлено, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. На місце було викликано наряд поліції, які по приїду запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгеру на місці зупинки або в медичному закладі, на що громадянин ОСОБА_1 відмовився (а.с.2,3).

З відеозапису, що наявний в матеріалах справи, вбачається, що працівники поліції неодноразово запитували у водія ОСОБА_1 чи бажає він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер чи проїхати в медичний заклад, на що водій не реагував, мовчав, вказані дії (бездіяльність) водія ОСОБА_1 була розцінена працівниками поліції як відмова від проходження огляду. При цьому водій ОСОБА_1 після складання відносно нього протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП його підписав, жодних заперечень або пояснень не зазначив (а.с.5).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092203 від 05 січня 2023 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 05 січня 2023 року о 00-20 год керував транспортним засобом INFINITI QX60, номерний знак НОМЕР_1 в м. Первомайськ по вул. Одеській з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння білків очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

- у відеозаписі, з якого чітко вбачається, що працівником поліції було запропоновано водієві ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, на що він своєї згоди не надав, тим самим відмовився (а.с.5).

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.2,3).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення серії № 092203 від 05 січня 2023 року та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 05 січня 2023 року у водія ОСОБА_1 , а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук в розумінні п.п.2 та 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу щодо огляду на стан сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі, про проходження огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень самого водія ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Левицького С.О. ґрунтується на наявних у справі доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього з порушенням ст.ст. 256, 266 КУпАП, наказу МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», наказу МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» та Постанови КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду суд оцінює критично, оскільки суттєвих порушень вказаних нормативно правових актів під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено.

Крім того, ОСОБА_1 мав законне право оскаржити вказаний протокол в судовому порядку, однак матеріали справи не містять даних щодо оскарження останнім в судовому порядку вказаного протоколу та результатів такого оскарження.

За такого, суд розцінює це як спосіб уникнути адміністративної відповідальності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ним таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити зупинку транспортного засобу під його керуванням, а також на те, що жодного протоколу за порушення ним ПДР України (перевищення швидкості чи порушення комендантської години) відносно нього складено не було, суд оцінює критично з огляду на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти установлений законом огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

До того ж, матеріали справи не містять доказів оскарження у встановленому законом порядку дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та результатів такого оскарження.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 не було роз`яснені його права та обов`язки, що підтверджується відеозаписом суд до уваги не бере, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092206, ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив те, що під час складання відносно нього протоколу йому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відеозаписом не зафіксовано як саме він відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків не є слушними, оскільки з відеозапису, що наявний в матеріалах справи, вбачається, що працівники поліції неодноразово запитували у водія ОСОБА_1 чи бажає він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер чи проїхати в медичний заклад, на що водій не реагував, мовчав. Вказані дії (бездіяльність) водія ОСОБА_1 були розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду. При цьому водій ОСОБА_1 після складання відносно нього протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП його підписав, жодних заперечень або пояснень не зазначив.

За таких підстав, також не є слушними доводи про те, що судом першої інстанції не було з`ясовано, чому інспектор ВРПП Первомайського РВП ГУПН в Миколаївській області не провів на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан сп`яніння, як того вимагають ст. 266 КУпАП, Інструкції та Постанови.

Не заслуговують на увагу також посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не було складено Акту огляду на місці зупинки транспортного засобу з огляду на наступне.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 130 КУпАП передбачене розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 7 листопада 2015 року № 1395 (надалі - Інструкція).

Відповідно до п. 4, 5 вказаної Інструкції огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Отже, вказаною Інструкцією чітко встановлено, що Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у разі проходження водієм на місці зупинки огляду на стан сп`яніння.

З огляду на те, що водій ОСОБА_1 не виявив бажання на пропозицію працівника поліції пройти такий огляд на місці його зупинки, відповідно й обов`язку щодо складання Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у працівників поліції не виникло.

З врахуванням положень розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 7 листопада 2015 року № 1395 (надалі - Інструкція) також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що інспектором було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Твердження з приводу того, що включення портативного відео реєстратора відбулося не з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, натомість згідно Інструкції із застосування органами чи підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки; відеозапису, затверджена наказом МВС України 18 грудня 2018 року за № 1026, відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища на увагу суду не заслуговують з огляду на таке.

Ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відеозапис, долучений працівниками поліції до протоколу серії ААБ № 092206 є безперервним, в повній мірі відображає обставини події, щодо відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, його поведінку, яка виявилась у його небажанні спілкуватись з працівниками поліції, відповідати на їх питання, щодо бажання пройти огляд на стан сп`яніння. Також, відеозапис підтверджує факт згоди з протоколом, який зачитаний водію ОСОБА_1 та ним після чого підписаний.

Отже, долучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення відео щодо обставин відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння носить ініціативний характер і посилання апелянта на те, що такий відеозапис не є належним доказом є необґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені в протоколі не заслуговують на увагу, оскільки їх письмові пояснення наявні в матеріалах прави, та в повній мірі узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення, що складений відносно водія ОСОБА_1 та з відеозаписом.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що вказані свідки були внесені до протоколу вже після того як він його підписав, що є недопустимо суд враховує, однак це не впливає на вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законну і обґрунтовану постанову відносно ОСОБА_1 з наведенням обґрунтованих мотивів.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

За таких обставин, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За такого, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко