Справа №150/656/23
Провадження по справі №3/150/303/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Могилів Подільського РВП Головного управління національної поліції України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

16.12.2023 близько 15 години 00 хвилин під час відвідування за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 було встановлено, що ОСОБА_1 не виконує обов`язків щодо забезпечення належних умов життя малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у недотриманні санітарно гігієнічних норм для проживання дитини (брудний посуд та одяг, відсутні продукти харчування, в будинку холодно, дитина хворіє, а мати при цьому до лікаря не звертається).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлялася в телефонному режимі, що стверджується телефонограмою, складеною 21.12.2023 секретарем судового засідання. Однак, до суду ОСОБА_1 не з`явилася, причини її неявки суду невідомі.

Приписами ч.2 ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, однак справи щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП до таких не відносяться, тому суддя, приймаючи постанову за результатами розгляду справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за його відсутності, не порушив право його на захист, оскільки вжив усіх заходів по повідомленню останнього про час та місце розгляду справи.

Виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.184 КУпАП ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться за викликом у Чернівецькому районному суді Вінницької області.

З метою всебічності і об`єктивності, оперативності і своєчасності розгляду справи даної категорії, уникнення тяганини розгляду приходжу до висновку про розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, участь якої відповідно до статті 268 КУпАП не є обов`язковою, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, приходжу до висновку про наступне.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №185603, складеним 18.12.2023 ПОГ СП Могилів Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Чумаком В.В.; актом обстеження умов проживання сімї ОСОБА_1 від 18.12.2023.

В протоколі зазначається про те, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП, тобто, кваліфікуючою ознакою правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 є повторність.

Згідно з ч. 2 ст. 184 КУпАП, відповідальність настає у разі повторного ухилення батьків або осіб, які їх заміняють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, в матеріалах справи міститься копія постанови Чернівецького районного суду Вінницької області від 26.09.2023, яка набрала законної сили 09.10.2023 (справа №150/344/23 (провадження по справі №3/150/519/23), згідно якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Відтак, матеріалами справи підтверджено наявність кваліфікуючої ознаки в діях ОСОБА_1 - повторність.

Конституцією України та Сімейним кодексом України визначено, що батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, №2402-III, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст.245 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом враховується, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

При цьому, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, при призначенні покарання, для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно п.5 Підрозділу 1 Розділу XX «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 вище зазначеного Закону у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлена - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» від 03.11.2022, №2710-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2684 гривні 00 копійок.

Виходячи із положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI, приходжу до висновку про стягнення із ОСОБА_1 , на яку накладається адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, судового збору.

На підставі Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI та керуючись ст., ст.36, 184 ч.2, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП та застосувати відносно неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 (п`стсот тридцяти шести) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена згідно статей 287-289 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим, протягом десяти днів з дня її винесення.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у визначений законодавством термін в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до ст.308 ч.2 КУпАП.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу, подаються до суду до набрання постанови законної сили.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК