ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/5765/23 Головуючий в 1 інст. Шалагінова А.В.
Провадження № 33/807/672/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 40800, 00 гривень, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 22.06.2023 о 12:40 год. у м. Запоріжжі по пр. Соборному, буд. 214, водій ОСОБА_1 , будучі тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця ВП 55367037 від 25.11.2019 та будучі притягнутим 29.10.2022 постановою інспектора поліції серії ЕАР № 6094671 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та 09.01.2023 постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року здійснив керування транспортним засобом «Hyundai i20», державний номер НОМЕР_1 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що справу було розглянуто без його участі, що є істотним порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

Вважає, що матеріали справи не містять доказів того, що він вчинив інкриміновані йому дії, оскільки матеріали справи не місять доказів того, що він здійснював керування транспортним засобом.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки не був присутній в судовому засіданні.

Постанову суду першої інстанції просить скасувати, а провадження в справі закрити.

Щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката Басова Г.М.

Велика палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі № 11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до жодного з судових засідань, які були призначені на 05.09.2023, 13.10.2023, 10.11.2023 та 08.12.2023 не з`явився.

Його захисник адвокат Басов Г.М. неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою та перебуванням на лікарняному, але до жодної з цих заяв документів, які підтверджують перебування на лікарняному не додав.

Враховуючи відсутність тривалий час будь-яких відомостей, які підтверджують поважність причини неприбуття до апеляційного суду, суддя апеляційного суду вважає, що такі клопотання захисника є необґрунтованими і не знаходить підстав для подальшого відкладення розгляду справи.

Щодо вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки справу відносно ОСОБА_1 було розглянуто без його участі, а зі змістом постанови його захисник ознайомився вже після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими, виходячи з принципу правовладдя, який визнається і діє в Україні (ст. 8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надав відповідну правову оцінку.

Визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на письмові докази, які містяться в матеріалах справи, надавши їм належну правову оцінку.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №047079 (а.с.1) ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 22.06.2023 о 12:40 год. у м. Запоріжжі по пр. Соборному, буд. 214, будучі тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця ВП 55367037 від 25.11.2019, та будучі притягнутим 29.10.2022 постановою інспектора поліції серії ЕАР № 6094671 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та 09.01.2023 постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року здійснив керування транспортним засобом «Hyundai i20», державний номер НОМЕР_1 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суддя апеляційного суду вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ПДР України підтверджується наступними доказами:

- копією постанови серії ЕАР №6094671 від 29.10.2023 року (а.с.2), якою встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП;

- довідкою з ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» (а.с.3), якою вбачається, що ОСОБА_1 29.10.2022 року притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП;

- оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску (а.с.7), який містить відеозаписи з місця події та з яких вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1а ПДР України.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем, обізнаність в тому, що він не має право керувати транспортним засобом та те, що він вже притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Суд відхиляє доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними та такими, що не впливають на законність судового рішення.

Зокрема, доводи про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Відповідно до змісту відеозапису під найменуванням «ААД№047078 ААД№408909 ААД№047079» встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції. Під час спілкування ОСОБА_1 повідомив, що він знає про обмеження в праві керування транспортними засобами через не сплату аліментів. ОСОБА_1 не заперечував, що його було притягнуто 29.10.2023 року до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає доведеним те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційні доводи щодо незаконності судового рішення суду першої інстанції за ч. 5 ст.126 КУпАП, недоведеності обвинувачення та відсутності складу правопорушення є безпідставними та спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Адміністративне стягнення, відносно ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідно до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого.

Неправильного застосування норм матеріального прав або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, апеляційний суд вважає, що постанова районного суду, прийнята щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстав для скасування не вбачається.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/5765/23