Справа № 587/3450/23
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2023 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП № 4 (м.Суми) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 ,
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 04 грудня 2023 року о 19-20 години ОСОБА_1 в смт. Хотінь, вул. Зарічна, буд. 14, Сумського району керував автомобілем Chevrolet Captiva д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 , що підтверджується чеком №223 від 04.12.2023 року о 19 год 29 хв, результат огляду становить 0,25% проміле, з результатом ОСОБА_1 погодився, що зафіксовано на НВ230300285, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вживав алкогольні напої напередодні, тобто 3 грудня 2023 року. На пропозицію працівників поліції пройти обстеження на місці зупинки транспортного засобу він погодився, і спочатку погодився з результатом застосування алкотестеру Драгер 6820, але потім висловив бажання пройти обстеження в медичному закладі, бо показання алкотестеру були для нього все ж таки сумнівними, судячи з кількості вжитого спиртного та давності вживання, а також з самого результату, який показав алкотестер 0,25 проміле при допустимих 0,2.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.
Диспозиція ст.130 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Огляд на стан сп`яніння проводиться ( п.6 розд. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.( п.5,6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008).
При дослідженні відеозапису вчиненого правопорушення, доданого до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 добровільно, погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер 6820», результат якого показав 0, 25 % проміле ( ар.с. 2,3,4).
З дослідженого судом відеозапису правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 спочатку погодився з результатами огляду, але потім висловив бажання пройти обстеження в медичному закладі, бо показання алкотестеру були для нього все ж таки сумнівними, судячи з кількості вжитого спиртного та давності вживання, а також з самого результату, який показав алкотестер 0,25 проміле при допустимих 0,2. В подальшому відеозапис не дає змоги встановити причини, з яких ОСОБА_1 не був доставлений до медичного закладу для проходження обстеження на стан алкогольного сп`яніння.
Сам ОСОБА_1 пояснив, що під час складання адміністративного протоколу поліцейський зателефонував командиру підрозділу, в якому проходить службу військовослужбовець ОСОБА_1 , поставив до відома, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і спитав, чи треба його везти до медичного закладу, на що отримав відповідь командира про те, що нікуди ОСОБА_1 везти не треба, погодився на складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд звертає увагу, що відповідно до п. 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (наказ МВС / МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735) передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння проводиться з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів, показання яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З принципу дії газоаналізатора Drager Alcotest 6820 слідує, що він фіксує вміст алкоголю не в крові (як зазначено в Інструкції № 1452/735), а в видихаючих парах етанолу в повітрі. В Інструкції із застосування такого алкотестера так і зазначено: портативний цифровий аналізатор парів етанолу в повітрі, що видихається.
Відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6820 границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/-10% у діапазоні понад 0,2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0, 04 проміле у діапазоні від 0 до 0.4 проміле; відносна похибка: +/- 10% у діапазоні понад 0.4 проміле.
Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.
Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле.
Таким чином, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, у повітрі, що видихав водій ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.
З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння.
Отже, коли у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, водій спочатку погодився з результатами приладу Drager Alcotest 6820, але потім з показниками технічного приладу не був згоден, оскільки, згідно з його поясненнями, вживав алкогольні напої напередодні, фактично виявив бажання проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, показник Drager Alcotest 6820 склав 0,25 % проміле, що згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху є недоведеною «поза розумним сумнівом».
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що суду не надані будь-які докази на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу знаходився за його кермом в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП, оскільки факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння належним чином не зафіксований.
При цьому закон містить імперативну норму про те, що в разі незгоди водія з показниками Drager Alcotest 6820 працівники поліції зобов`язані забезпечити доставку водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, чого в даному випадку працівниками поліції зроблено не було.
В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» в протоколі про адміністративне правопорушення від 4 грудня 2023 року пояснень ОСОБА_1 немає ( ар.с.1). Зазначена обставина свідчить про те, що доказів згоди ОСОБА_1 з результатами застосування Drager Alcotest 6820 не було отримано, а його бажання пройти обстеження в медичному закладі залишилось без належного реагування з боку працівників поліції, що є порушенням процедури, встановленої Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735), а також п.5,6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008), у відповідності з якими водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ст.ст.251,252,280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, постанова у справі повинна бути законною та обґрунтованою.
Відповідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджуються сукупністю інших досліджених доказів, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю .
Керуючись ст. 130 ч.1, п. 1 ст. 247, 283-285 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.А. Степаненко