Справа № 559/2050/23
Провадження № 3/559/1169/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 28.12.2021, РНОКПП НОМЕР_2 , непрацюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи, неодруженого, утриманців не має, не притягувався до адміністративної відповідальності, роз`яснивши вимоги ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України,-

в с т а н о в и л а:

16.06.2023 о 14:30 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , вчинив фізичне насильство в сім`ї відносно брата ОСОБА_2 , а саме: наніс два удари по обличчю кулаком і душив за шию.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєному не визнав. Пояснив, що проживає з братом і матір`ю. Земельна ділянка й хата належать їй. Землю він обробляє сам, а тут брат прийшов і зібрав полуницю. Коли питався чи можна рвати, то не повідомив його, що кошти залишить собі. За матір`ю потрібно доглядати. Він є пенсіонером з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання строком на 1 рік. Продукти купує за свої кошти, з братом і матір`ю ділиться, з осені 2022 року його дохід близько 2500 грн., а ще 1500 грн., що доглядає за тіткою. Раніше жив на пенсію матері. В той день брат у грубій формі кричав, що буде знімати на камеру телефону. Після конфлікту той посидів якийсь час і викликав поліцію. Брат сам, ймовірно, вдарився в його руку, домашнє насильство було в легкій формі. Взагалі, це був виховний батьківський процес.

Потерпілий ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в судовому засіданні пояснив, що проживає з братом і матір`ю, якій належить будинок і земля. З братом вдома виник конфлікт через 2,5 кг полуниці, бо він їх зібрав і продав за 80 грн. Питав у брата чи буде з нею щось робити, той сказав, що ні. На наступний день став вимагати кошти за неї. Спочатку штурхав його в ліжку, він сказав, щоб відстав і включив на телефоні камеру, попередив, що викличе поліцію. А в коридорі, коли хотів прйти повз брата, то той почав бійку: перший удар наніс в кадик і два по обличчю, а потім душив його, захопивши ліктем. У брата є довідка з психдиспансера. Він і раніше викликав поліцію, але не було доказів, відео фіксації. Такі інциденти були й раніше, але він не хоче криміналу для рідного брата. Відмовляється писати заяву про кримінальне правопроушення, просто хоче, щоб покарали за домашнє насильство. До нього брат і раніш застосовував силу, проявляв агресію, але щоб душити, то це занадто. Не хоче більше терпіти такого. Мати добре бачила його тілесні ушкодження, він сам їй показував розбиту губу, кров, але між ними погані відносини як між матір`ю та сином, вона знає, що до нього проявляє агресію брат, але вважає це нормальним. У 1997 році помер батько й матір залишилася з 4 дітьми. З них ніхто не зміг придбати окреме житло. Сам займається деревом, але ще великі кошти не заробляє.

ОСОБА_3 ПОГ допитаний як свідок, у суді пояснив, що цю сім`ю знає з першого дня, коли став працювати в них у громаді. Його телефон знав потерпілий і тоді зателефонував та попросив про допомогу, скинув відео як вони з братом сваряться й той агресує. Коли приїхав на місце події, то ситуація була вже спокійна. Відібрав пояснення та склав протокол. У потерпілого була розбита нижня губа зсередини, були явні ознаки почервоніння на шиї, пояснив, що це зробив з ним брат ОСОБА_1 (Надав суду на CD-диску фото з доказами тілесних ушкоджень потерпілого, а також суд оглянув оригінал, зроблений на телефон). Запропонував потерпілому скористатися швидкою медичною допомогою, але той відмовився. Коли складав протокол відносно ОСОБА_1 , то роз`яснив йому права, він прочитав заяву брата й відмовився давати пояснення згідно ст.63 Конституції України, поцікавився санкцією статті й написав заяву, щоб розглядали справу без нього. Оскільки ситуація була очевидно серйозною, виніс тимчасовий заборонний припис, щоб старшйи брат не контактував з меншим - там в хаті є місце для кожного окремо.

ПОГ ОСОБА_4 , допитана як свідок, в суді пояснила, що териіторії обслуговування сусідні і до них часто звертається мати ОСОБА_5 з приводу конфліктів і з синами та між самими синами. Тоді побачила відео, що зняв потерпілий і одразу поїхала на місце. В той раз потерпілий повідомив, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно нього. Конфлікт виник через полуниці, які продав потерпілий, а брат захотів, щоб віддав гроші. Потерпілий повідомив, що брат його душив і двічі вдарив по обличчю, від медичної допомоги відмовився. Старший брат пояснив, що то було виховного характеру. Мати була свідком події, але відмовилася від дачі пояснень. Коли приїхали на виклик, то в потерпілого була розсічена губа і почервоніла шия з лівої частини обличчя. Оскільки усно сім`я не раз зверталася до поліцейських, а на цей раз все було серйозно і менший брат виявив бажання анписати заяву, то винесли тимчасовий заборонний припис. Будинок у них великий, то правопорушник не порушував припис. Матір не могла не бачити, що між синами був фізичний контакт і у меншого сина була розбита губа, видно кров, ліва щока почервоніла й шия. Ці ознаки ушкоджень були очевидними. а матір знаходилась поряд.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснила, що любить синів однаково. Бачила, що сталося між синами вже в коридорі. Вона розмовляла по телефону в кімнаті. Менший син був у іншій кімнаті, звідки почула крик, сини дорікали один одному. Потім вийшли в коридор, менший йшов, а старший йому погрожував, вхопив за плечі й тримав біля себе. Старший не душив, це так ліктем приобняв за плечі меншого. Вона їх розборонила, на її крик вони розійшлися. Сини говорили один одному нецензурні слова. В старшого сина ІІІ група інвалідності, психіку лікував у 2014 році перший раз, минулого року в червні теж лікувався. Менший син лікувався теж у 2019 році. Через сльози тоді вона не бачила, що в ОСОБА_7 розбита губа чи ще якісь пошкодження, в неї поганий зір, але була в окулярах. Категорично стверджує, що не бачила будь-яки тілесних ушкоджень в меншого сина. бо їй очі застиляли сльози. Менший син у хату гроші не приносить, за комуналку не платить, продав полуницю, а гроші собі забрав, це він вчинив недобре в цій ситуації, бо мав порадитися за гроші, а старший син і так довго терпів поведінку меншого.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, роблю висновок, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, крім пояснень потерпілого та свідків, підтверджується протоколом про адмінправопорушення серії ВАБ 941484, рапортом, заявою та письмовими пояснення потерпілого, відеозаписом і фотозображеннями. Показання матері в частині, що вона не бачила тілесних ушкоджень у меншого сина. а старший лише приобняв за плечі, а не душив меншого - не заслуговують на увагу. Вони очевидно спростовані: візуально почервоніння саме на шиї, садно на губі візуально видноі на момент розгляду справи судом, тобто через 4 дні, згідно відеозапису та фото в будинку була матір та два сини на момент приїзду поліції.в меншого на губі кров та вищезазначені сліди на шиї. Конфлікт розпочався з того, що саме старший брат прийшов з`ясовувати стосунки в кімнату до меншого, а не навпаки, і саме старший брат, який значно кремезніший за меншого, застосував фізичну силу. ОСОБА_1 хоч заперечував це із незаслуговуючим на увагу формулюванням, що брат просто "вдарився об його руку", в подальшому пояснив, що це такий виховний процес в нього - "батьківський". Тобто, він визнає фактичні обставини, але не розкаюється. Подібні відносини в сім`ї є небезпечними. ОСОБА_1 , який у віці 43 років вчинив фізичне насильство над молодшим братом ОСОБА_2 , якому 31 рік, має бути покараний.

Судом було роз`яснено ОСОБА_2 , що він має право звернутись із заявою для реєстрації кримінального провадження приватного обвинувачення, проте потерпілий не бажає ініціювати кримінальне переслідування брата, а хоче лише, щоб припинилось домашнє насильство. Без заяви потеріплого суд не має права направляти матеріали для реєстрації кримінального провадження, що відноситься до категорії приватного обвинувачення (за ознаками ст. 125, 126 КК України, ст. 477 КПК України), тому розглядає справу в межах адміністративного правопорушення.

При призначенні адмінстягнення беру до уваги особу ОСОБА_1 , який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, його стан здоров`я, дохід в виді пенсії, характер правопорушення, пом`якшуючих чи обтяжуючих вину обставин не встановлено. З огляду на скрутне матеріальне становище та характер правопорушення, що скандал розгорівся через поділ мізерних 80 грн. і переріс в небезпечне домашнє насильство, зневагу до встановлених в суспільстві правил співжиття, суд вважає неможливим застосування адміністративного стягнення в виді штарфу чи громадських робіт. Належний виховний вплив на ОСОБА_1 справить стягнення саме у виді адміністративного арешту.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.39-1, 40-1, ч.1 ст.173-2, ст.283 - 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, та застосувати стягнення у виді 07 (семи) діб адміністративного арешту.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок на користь держави на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду.

Суддя Жуковська О.Ю.