печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року суддя Печерського районного суду міста Києва Шапутько С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Печерського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 892493, 16.05.2023 близько 21 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_2 , психологічного та фізичного характеру, а саме словесно ображав, штовхав, хватав за горло, душив, чим завдав шкоди її фізичному і психічному здоров`ю, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Одночасно на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 892314 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 892493, 16.05.2023 близько 21.30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_3 вчинила відносно зятя ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: ображала, штовхала, давала стусанів, завдавши шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілого, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, просив справу розглядати у його відсутність, у зв`язку з перебуванням за кордоном. На адресу суду від останнього надійшли пояснення, відповідно яких вказав, що перебуваючи з дружиною ОСОБА_2 за місцем їх проживання, в них виник словесний конфлікт та побутова сварка, при яких були присутні їх діти. Жодного насильства до своєї дружини він не застосовував. На даний час побутовий конфлікт було вирішено. Просить суд закрити провадження за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, належного повідомлення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, про місце, час та дату його розгляду, неповідомлення цією особою суд про причини неявки, суддя вважав наявними підстави завершити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, просила справу розглядати у її відсутність, у зв`язку з перебуванням за кордоном. На адресу суду від останньої надійшла заява, відповідно до якої потерпіла не має претензій до її чоловіка ОСОБА_1 , конфлікт було вирішено самостійно. Просить суд закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії та додані до нього матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. На суд обов`язку щодо збирання доказів не покладається, вжиті судом заходи щодо встановлення наявності свідка та його особи результатів не дали. Особою, щодо якої складено протокол, протягом розгляду справи дані ймовірного свідка не надані.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - передбачає адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Цей Закон визначає психологічне насильство як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Суд зазначає, що для того щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперерахованих ознак.

Вивчивши матеріали справи, суд не може зробити висновок, що описані події та дані підпадають під визначення, передбачене ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та як наслідок не знайдено підтвердження того, що ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство, оскільки характер діянь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказує на триваючий обопільний конфлікт в родині. Так, учасники конфлікту обопільно звинувачують один одного в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, систематично звертаються до правоохоронних органів та суду для врегулювання виникаючих конфліктів.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи дані, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, письмових поясненнях самої особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, вважаю відсутніми достатні докази для висновку про винуватість ОСОБА_1 , суд вважає недоведеною вину останнього, та як наслідок відсутнім у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП, а тому провадження в справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7,173-2, 247, 252, 266, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С.В. Шапутько