Cправа № 611/634/23
н/п 3/611/362/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року суддя Барвінківського районного суду Харківської області Коптєв Ю.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Барвінкове Харківської області, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Барвінківським РС ГУДМС У в Харківській області 29.09.2014, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 288363 від 15.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 15 листопада 2023 року о 12 год. 15 хв. по вул. І.Плиса в м. Барвінкове Харківської області керувала автомобілем «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагували на світло, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у відділенні лікарні відмовилася, чим порушила вимоги пункту 2.5 ПДР, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе не визнала та пояснила, що 15.11.2023 близько 12-15 години, керуючи автомобілем «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухалась по вул. І.Плиса в м. Барвінкове Харківської області, коли її зупинили працівники поліції, так як на автомобілі не працював світловий індикатор стопу. При подальшій розмові працівник поліції вказав, що в неї наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме:звужені зіниці очей, які реагують на світло, порушена координація рухів, бліде обличчя, після чого запропонували їй проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вона дійсно відмовилась від проходження такого огляду, так як не перебувала у стані наркотичного сп`яніння. Крім того, її малолітня дитина на той час була вдома сама.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Кузнєцов О.М., до початку судового засідання надав суду клопотання про закриття провадження по справі. Підставою для закриття вважає численні порушення норми чинного законодавства при складанні протоколу, збиранні письмових доказів, а також самої процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до них матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно із ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, у своєму Рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть запиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

З матеріалів справи та з відеозапису не вбачається, що відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було складено адміністративний протокол за керування автомобілем з не працюючим світловим індикатор стопу, що свідчить про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Суддя має право розглядати саме протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах цього протоколу, не виходячи за межі пред`явленого в протоколі обвинувачення.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначений відповідною Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р., спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р.№ 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»(далі Інструкція),статтею 266 КУпАП та ін.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2 та 3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота;порушення координації рухів;порушення мови;виражене тремтіння пальців рук;різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Інструкцією (п.п.7,8 розділу І ) та ст. 266 КУпАП передбачено виключний перелік випадків, коли такий огляд проводиться у закладі охорони здоров`я: 1) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським; 2) у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Суддею досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 288363 від 15.11.2023, направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу та відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який додано до протоколу.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, який додано до протоколу, відеозапис починається з спілкування працівника поліції та ОСОБА_1 , яка сиділа в своєму автомобілі та не виходила з салону. Працівник поліції, як тільки дізнався, що ОСОБА_1 їздила до Центру пробації для реєстрації як умовно засуджена за ст.309 КК України, відразу почав стверджувати , що остання має ознаки наркотичного сп`яніння, після чого запропонував їй пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовилася.

Встановлення факту перебування особи у стані наркотичного сп`яніння має бути проведено у порядку, визначеному нормами КУпАП, наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», постанові КМУ від 17.12.2008 №1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», що не було здійснено працівником поліціі.

Більше того, яким чином у ОСОБА_1 зафіксовані та встановлені наведені вище ознаки наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять. Відображення інспектором наведених ознак порушує наведені вище норми КУпАП та інструкцій.

Враховуючі наведені обставини, суддя приходить до висновку, що наведені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння, що не зафіксовані інспектором належним чином, є лише його суб`єктивною оцінкою стану людини, що ставить суддю під сумнів їх наявності. Отже, направлення водія до медичного закладу є безпідставною.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ст. 7 КУпАП задекларовано принцип, відповідно до якого кожній особі, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а фізична особа є більш слабкою стороною у відносинах з державою (під якою згідно практики Європейського суду Європейського Суду з прав людини розуміється вся сукупність державних органів, установ, їх посадових осіб ) то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов`язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь обвинуваченого.

Отже, на думку судді в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вважаю, що протокол про адмінправопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

При цьому наголошую, що суд ( суддя) не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки її вину працівниками поліції не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене та керуючись ст. 130 ч. 1, ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд Харківської області.

Суддя Барвінківського районного суду Ю.А. Коптєв