Справа № 642/7272/23
Провадження № 3/642/2367/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м.Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Петрова Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

14.12.2023 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний протокол серії ААД №603638 від 05.12.2023, відповідно до якого, 05.12.2023 о 15 год. 35 хв. за адресою: м.Харків, вул.Холоднігірська, буд.7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак « НОМЕР_3 », відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Міжрайонного відділу державного виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 57440275 від 04.08.2020.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, надав пояснення за обставинами справи, свою провину вину визнав.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до таких висновків.

Крім визнання своє вини, факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 603638 від 05 грудня 2023; копією постанови Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м.Харків) ВП № 57440275 від 04.08.2020, DVD диском з відеозаписом вчинення правопорушення, рапортом інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 1 УПП в Хакрівській області ДПП Соболєвського В.

Аналізуючи зазначені докази, вважаю, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог ст. 31 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо посилення утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів, доведена належними та допустимими доказами у справі.

За змістом ст.ст.245,252,280,283 КУпАП,при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до положень ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи,честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При кваліфікації дій ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, перебаченого ч.3 ст. 126 КУпАП суд враховує наступне.

Частиною 3 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП визнається судом не встановлено.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене в статті 6 цієї Конвенції, згідно з пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до частини першоїстатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»національні суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта протоколи до неї і практику Європейського суду як джерело права.

Вимога пункту першого статті 6 Конвенції щодо обгрунтування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року; Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року ). Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови у прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантіїст.6Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод (п.п.21-22рішення у справі «Надточій проти України», п.33рішення у справі «Гурепка проти України»),що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відсутність обставин які пом`якшують та обтяжують відповідальність у зв`язку з чим суддя вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 3 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогамист. 40-1 КУпАП, п. 5 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 245,247 п.1, 251,252,268,283,284,285,294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК Харків обл/мХар Холодног/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0020656, код класифікації доходів бюджету: 22030101) у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн., 80 коп.).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталя ПЕТРОВА