16.06.2023 Справа № 756/7223/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 червня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої продавцем магазину «Тютюнова крамниця» ТОВ «Веріка плюс», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 156 КУпАП України,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 316851, від 24.05.2023 ОСОБА_1 25.05.2023. працюючи продавцем магазину «Тютюнова крамниця» ТОВ «Веріка плюс», що за адресою: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, 14-А, здійснювала торгівлю підакційного товару, а саме нікотинових паучів, без акцизних марок.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що згідно сертифікату якості та видаткової накладної товар яким вона торгувала був безтютюновий нікотиновмісний пауч, який не потребує акцизних марок.

Суд дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, вважає, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КпАП України.

Так, правилами статей 245, 251, 252, 280 КпАП України передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. До цих ознак належать: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діяннями і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Водночас, диспозиція ч. 1 ст. 156 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серії № 316851, який складено 24.05.2023, зазначено, що продавець ОСОБА_1 , в приміщенні магазину магазину « Тютюнова крамниця », що за адресою: м. Київ, Левка Лук`яненка, 14-А , здійснювала торгівлю підакцизного товару, а саме нікотинових паучів, без акцизних марок.

Згідно сертифікату відповідності №UA/CH 0000040-23 та видатковою накладною № 23 від 17.05.2023, нікотинові паучі - це безтютюновий нікотиновмісний продукт для прерорального вживання, що згідно ст 215 Податкового кодексу України не входить до підакцизних товарів.

Вищевикладене свідчить про недотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення або і самої події.

Суд законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_1 не містять відомостей та належних, допустимих доказів про наявність в її діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КпАП України.

Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На обґрунтування провини ОСОБА_1 суду не надано жодних об`єктивних доказів, які б дозволяли на підставі ст. 252 КпАП України зробити висновок про доведеність факту вчинення нею інкримінованого правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 156 КпАП України, а тому суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 284 КпАП України, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КпАП України; 3) закриття справи.

Положенням п. 1 ст. 247 КпАП України визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За вищевикладених обставин, керуючись п. 1 ст. 247 КпАП України суд приймає рішення про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за відсутності у її діях події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі, судовий збір в порядку ст. 40-1 КпАП України стягненню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 256, 251, 256, п.1 ст. 247, 283-286 КпАП України, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.156 КпАП України стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Конфісковані нікотинові паучіу кількості 6 штук повернути власнику магазину, що за адресою: м. Київ, вул. вул. Левка Лук`яненка, 14-А .

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Дев`ятко