ЄУН № 336/6397/22
пр. № 3/336/2060/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 травня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 155-1 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 вчинив правопорушення порушення порядку проведення розрахунків, а саме: проведення розрахункових операцій на повну суму покупки без застосування реєстратора розрахункових операцій, а саме: розрахунки з еквайрингу на загальну суму 1642,26 гривень без застосування РРО. Порушено п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями). Порушення встановлені 29.09.2022 року о 09.53 годині при перевірці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , також порушення скоєні 03.01.2022 року, 05.01.2022 року, 06.01.2022 року, 12.01.2022 року, 16.01.2022 року, 11.01.2022 року та 30.01.2022 року, що зазначено в додатку №1 до акту перевірки.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи в установленому порядку, про причини неявки суд не сповістив.

Згідно положень ст. ст. 268, 277 КУпАП, суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставини правопорушення також підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до яких, ОСОБА_1 зазначає про те, що випадки незастосування РРО пояснюються людським фактором.

Статтею 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265 від 06.07.1995 року встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 155-1 ч. 1 КУпАП, та кваліфікує його дії як порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно ст. 38 ч. 2 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Аналіз положень пункту 7 статті 247, статті 1, статті 7, статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дозволяє зробити висновок про те, що в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 частиною 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю без з`ясування обставин, передбачених статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що також в поєднанні із вимогами статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за змістом якої суд у резолютивній частині повинен викласти тільки одне із передбачених цією статтею рішень: про накладення адміністративного стягнення чи про закриття.

Враховуючи, що на час розгляду справи судом тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення сплинув, оскільки адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 03.01.2022 року, протокол про адміністративне правопорушення складено 16.11.2022 року та після доопрацювання направлено до суду 16.06.2023 року, суд вбачає підстави для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 155-1 ч. 1 КУпАП закрити за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Дацюк

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року