Справа № 156/1123/23 Провадження №33/802/812/23 Головуючий у 1 інстанції:Бахаєв І. М.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 22 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В

Оскарженою постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, та застосовано стосовно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

- ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано стосовно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 21.10.2023 о 12 год. 42 хв. на автодорозі Р15,50.62.10.440, 24.1901021 керував автомобілем ВАЗ 211540 з д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з припаркованим на узбіччі автомобілем марки Renault Megane з д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 21.10.2023 о 12 год. 42 хв. ОСОБА_1 перебував за кермом в стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , не оспорюючи фактичних обставин справи, просить скасувати постанову в частині позбавлення права керування транспортними засобами, врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий та сімейний стан, обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність. Зазначає, що його дії не спричинили істотної шкоди громадським чи державним інтересам, обставин, які обтяжують його відповідальність не встановлено.

Посилається на положення Європейської конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Просить при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення застосовувати аналогію права, так як у КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, проте, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Також, звертає увагу, що має на утриманні двох дітей, 2004 р.н. та 2012 р.н., у зв`язку з незадовільним станом здоров`я повинен постійно проходити огляд у Волинській обласній клінічній лікарні, а отже, позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його можливості забезпечувати нормальні умови свого проживання і його сім`ї, що буде сприяти погіршенню матеріального становища, погіршення його здоров`я та зашкодить інтересам його дітей.

Просить оскаржену постанову скасувати в частині накладення адміністративного стягнення та ухвалити нову постанову, якою накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений про час, місце та дату розгляду справи належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому у відповідності до ст. 294 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи учасників судового процесу, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`активне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адмістративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а також адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановлено у судовому засіданні та доведено дослідженими матеріалами справи. Сторона захисту також не заперечує та не оскаржує фактичні обставини справи.

У зв`язку з чим апеляційний суд не перевіряє та не наводить у своїй постанові ті фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються.

Що стосується доводів апелянта про зміну постанови в частині позбавлення права керування транспортними засобами та ухвалення в цій частині нової постанови, якою слід, на думку апелянта, накласти на нього лише адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. (ст. 26 КУпАП).

Так, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тобто, адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним, основним покаранням і не може бути зменшеним як про це просить апелянт.

У зв`язку з чим апеляційний суд вважає, суд першої інстанції, накладаючи остаточне адміністративне стягнення ОСОБА_1 врахував усі обставини справи, особу порушника та на підставі ст. 36 КУпАП у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто, у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклав стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, яке є законним та обгрунтованим.

На думку апеляційного суду таке стягнення є необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, щодо скасування оскарженої постанови.

З огляду на наведене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 22 листопада 2023 року без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Волинський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 22 листопада 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду Борсук П. П.