ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/296/23 Справа № 697/81/23 Категорія: ч.2 ст.172-7 КУпАПГоловуючий у І інстанції Колісник Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 697/81/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Канівського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Хорошун О.В. в інтересах ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану та проживаючу по АДРЕСА_1 , депутата Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, працюючу директором будинку культури с. Пшеничники,

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень; постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 536,80 грн.,-

Як встановлено судом першої інстанції, згідно протоколу №4/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 03.01.2023, ОСОБА_1 , будучи депутатом Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняла рішення при наявності у неї реального конфлікту інтересів під час голосування голосом «за» питання «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05. Для індивідуального садівництва)» у власність своїй дочці гр. ОСОБА_2 , на двадцятій сесії Бобрицької сільської ради від 24.12.2021, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Юридичними наслідками у даному випадку є прийняття рішення Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області № 20-85/VIII від 24.12.2021 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05. Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_2 ».

Крім того, згідно протоколу №5/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 03.01.2023, ОСОБА_1 , будучи депутатом Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняла рішення при наявності у неї реального конфлікту інтересів під час голосування голосом «за» питання «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05 Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_1 », самій собі , на двадцятій сесії Бобрицької сільської ради від 24.12.2021, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Юридичними наслідками у даному випадку є прийняття рішення Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області № 20-85/VIII від 24.11.2021 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05 Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_1 ».

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, захисник Хорошун О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.04.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП, а провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях адміністративного правопорушення та події правопорушення.

Апеляційні вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_1 відповідно до ч.2, 4 ст.49 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», як депутат повинна брати участь у голосуванні на пленарних засіданнях 20-ї сесії Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області VIII скликання, її дії реально були спрямовані на реалізацію представницького обов`язку, як депутата сільської ради, і ці рішення були прийняті сільською радою в цілому, а не депутатом ОСОБА_1 особисто. Вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вбачається наявність приватного інтересу.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що в діях ОСОБА_1 є наявність умисної форми вини та був взагалі умисел на вчинення корупційного діяння та впливу на об`єктивність чи неупередженість при прийнятті рішень чи вчинення дій для цього, як обов`язкового елемента суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-4 КУпАП.

Апелянт стверджує, що протоколи про адміністративне правопорушення від 03.01.2023 №4/2023, 5/2023 складені відносно ОСОБА_1 , слід вважати недопустимими доказами, так як виявлення особи, яка його вчинила, мало відбутися не пізніше, ніж за одну добу (24 години) до цього 27.11.2022, отже протоколи складені з порушенням ст.254 КУпАП. Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник Хорошун О.В. послалась на КУпАП, Конституцію України, судову практику Європейського суду з прав людини та інші нормативно-правові акти.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та її захисник Хорошун О.В. повідомлялися про день час та місце розгляду справи, однак до апеляційного суду в черговий раз не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили.

При цьому, слід зауважити, що дана справа перебуває на розгляді в апеляційній інстанції з квітня місяця, у ній призначалися неодноразові судові засідання, однак розгляд справи відкладався через неявку ОСОБА_1 та її захисника Хорошун О.В., як за клопотанням захисника Хорошун О.В., так і ОСОБА_1 , з тих чи інших причин.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та її захисника на підставі наявних матеріалів. Враховуючи обставини справи, суспільний інтерес до справ, пов`язаних із корупцією, апеляційний суд вважає неприпустимим уникнення особи відповідальності за вчинені діяння, пов`язані із корупцією, шляхом умисного затягування строків розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши думку прокурора Гречаника Р.І., який заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст.251,252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції виконав.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

З рішення Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області №6-1/VIII від 26.01.2021 «Про підсумки повторних виборів депутатів Бобрицької сільської ради Черкаської області та визнання їх повноважень» ОСОБА_1 є депутатом Бобрицької сільської ради Черкаської області VIII скликання по 2-му окрузі, тому відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики: 1) керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано; 2) не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях; 3) керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності.

На депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до статті 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень. Кожний депутат місцевої ради у раді та її органах, до складу яких він входить, має один голос. Депутат місцевої ради, який не входить до складу відповідного органу ради, може брати участь у його роботі з правом дорадчого голосу.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради зобов`язаний бути присутнім на пленарних засіданнях ради, засіданнях постійної комісії та інших органів ради, до складу яких він входить. У разі неможливості бути присутнім на засіданні депутат місцевої ради повідомляє про це особу, яка очолює відповідний орган.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», прийняла рішення при наявності у неї реального конфлікту інтересів під час голосування голосом «за» питання «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05. Для індивідуального садівництва) у власність своїй дочці гр. ОСОБА_2 , на двадцятій сесії Бобрицької сільської ради від 24.12.2021, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи депутатом Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняла рішення при наявності у неї реального конфлікту інтересів під час голосування голосом «за» питання «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05 Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_1 », тобто самій собі на двадцятій сесії Бобрицької сільської ради від 24.12.2021, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Обов`язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься до протоколу засідання колегіального органу.

Статтею 59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.

Якщо не участь осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у прийнятті рішення призведе до втрати повноважності відповідної ради, іншого колегіального органу, особи, у яких наявний конфлікт інтересів, беруть участь у прийнятті радою, іншим колегіальним органом рішення, за умови публічного самостійного повідомлення про конфлікт інтересів під час засідання колегіального органу. Якщо повідомлення про конфлікт інтересів здійснено на засіданні ради, іншого колегіального органу, інформація про таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради, іншого колегіального органу.

За таких обставин, законодавцем визначено обов`язок суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі депутатів місцевих рад, повідомляти про наявність у них реального чи потенційного конфлікту інтересів колегіальний орган, в даному випадку відповідну селищну раду, а також не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Приписами ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

При цьому, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

Реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

На переконання апеляційного суду ОСОБА_1 безумовно перебувала в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки як депутат була наділена відповідними дискреційними повноваженнями на голосування з приводу вказаного питання та при цьому мала приватний інтерес.

Приватний інтерес ОСОБА_1 полягав у сприянні отримання своїй дочці земельної ділянки площею 0,1200 га, з кадастровим номером :01:001:2311 , під час голосування голосом «за» на 20 сесії Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області за питання «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05. Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_2 » та в отриманні нею особисто земельної ділянки площею 0,1200 га, під час голосування голосом «за» на 20 сесії Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області за питання «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05. Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_1 ».

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку з приводу того, що ОСОБА_1 , будучи депутатом сільської ради та, відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якого поширюється дія цього 3акону, порушила вимоги п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, зокрема: 24.12.2021 на сесії Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області розглядалось питання № 20-86/VIII «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05. Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_2 . Відповідно до роздруківки відомостей поіменного голосування двадцятої сесії Бобрицької сільської ради восьмого скликання від 24.12.2021, ОСОБА_1 була присутня та голосувала голосом «за» питання «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05 Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_2 , своїй дочці».

24.11.2021 на сесії Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області розглядалось питання № 20-85/VIII «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (зі зміною цільового призначення на 01.05 Для індивідуального садівництва) площею 0,1200 га з кадастровим номером :01:001:2336, ОСОБА_1 . Відповідно до роздруківки відомостей поіменного голосування двадцятої серії Бобрицької сільської ради восьмого скликання від 24.12.2021, ОСОБА_1 була присутня та голосувала голосом «за» питання «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05 Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_1 , тобто собі особисто.

При цьому вона повідомила учасників сесії про наявність у неї реального конфлікту інтересів, проте голосувала під час вирішення даних питань, що підтверджується рішенням Бобрицької сільської ради Черкаської області від 24.12.2021 № 20-86/VIII «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05 Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_2 , результатами відкритого поіменного голосування на двадцятій сесії восьмого скликання від 24.12.2021; рішенням Бобрицької сільської ради Черкаської області від 24.12.2021 № 20-85/VIII «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05. Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_1 , протоколом 20 сесії Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області від 24.12.2021, результатами відкритого поіменного голосування на двадцятій сесії восьмого скликання від 24.12.2021.

Отже, всупереч приписам ч. 1 ст. 28 Закону Україну «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», заявивши про конфлікт інтересів, не утрималась від голосування та прийняла участь в голосуванні, проголосувавши «за», чим вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняла рішення при наявності в неї реального конфлікту інтересів під час голосування голосом «за» питання «Про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05 Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_2 » та «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05. Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_1 », самій собі, на двадцятій сесії Бобрицької сільської ради від 24.12.2021, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції, з дотриманням вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, надав правильну оцінку, шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Під час розгляду справи місцевим судом було вжито належних заходів для встановлення фактичних обставин порушення ОСОБА_1 вимог Закону України "Про запобігання корупції" в значенні запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

З урахуванням встановленого, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є безпідставними.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 , з огляду на представницький обов`язок як депутата сільської ради, повинна була приймати участь у голосуванні на пленарних засіданнях 20-ї сесії Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області VIII скликання, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Приписи ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» та Закон України «Про запобігання корупції» чітко визначають порядок дій депутата в умовах реального конфлікту інтересів, зокрема обов`язкового публічного повідомлення про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу, чого і дотрималась ОСОБА_1 , повідомивши про наявний конфлікт інтересів, та неприйняття участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом. Однак, ОСОБА_1 , заявивши про наявний конфлікт інтересів, всупереч вищевказаним приписам, не утрималась від голосування, та проголосувала «за».

Апеляційний суд звертає увагу на те, що саме факт недотримання ОСОБА_1 (яка, відповідно до приписів підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за корупційні та правопорушення пов`язані з корупцією, на яку поширюється дія указаного Закону) обов`язку не вчиняти дій в умовах реального конфлікту інтересів, а саме не приймати участі в голосуванні (у прийнятті рішення колегіальним органом) за наявності реального конфлікту інтересів є предметом розгляду в даній справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, апеляційний суд вважає, що участь депутата сільської ради у голосуванні за умови реального конфлікту інтересів свідчить про нехтування законом та несе істотні репутаційні втрати для органу місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, підриває довіру до нього з боку суспільства та звичайних громадян.

Неспроможними є доводи апелянта про те, що протоколи про адміністративне правопорушення від 03.01.2023 №4/2023, 5/2023 складені відносно ОСОБА_1 слід вважати недопустимими доказами, так як вони складені з порушенням ст.254 КУпАП, оскільки протокол є основною і обов`язковою формою фіксації факту адміністративного правопорушення, який повинен відповідати вимогам, що висуваються до його процесуальної форми і змісту і регламентовані ст.ст.254-256 КУпАП. Фактичним моментом виявлення вчиненого правопорушення за статтею 172-7 КУпАП є дата з`ясування всіх необхідних даних, зібрання доказів щодо наявності (або відсутності) ознак складу правопорушення, що у свою чергу співпадає з датою складання протоколу, оскільки за вимогами ч.1 ст.254 КУпАП протокол уповноваженою особою складається саме про вчинення правопорушення. Тобто, моментом виявлення правопорушення є момент складення протоколу, оскільки зібрані матеріали (в т.ч. пояснення особи та надані нею докази) та фактичні дані потребують ґрунтовного аналізу і опрацювання, після чого може бути зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформляється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, датою виявлення правопорушень є дата складання протоколів, 03.01.2023, так як на момент складання протоколу були зібрані всі необхідні докази, що в сукупності свідчать про всі ознаки правопорушення.

Твердження захисника Хорошун О.В. про те, що в діяннях ОСОБА_1 не вбачається умисел на скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-7 КУпАП, є необґрунтованими, з наступних підстав.

Приписами ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Вище було наведено доводи того, що ОСОБА_1 фактично мала реальний конфлікт інтересів при прийнятті вказаних рішень, однак в порушення вимог законодавства у сфері запобігання корупції, не вчинила дій, які від неї вимагалися, в даному випадку ,повідомивши про наявність у неї реального конфлікту інтересів, не утрималася від вчинення дій або прийняття рішень в таких умовах.

В силу положень ст.19 Конституції України, кожна особа, яка займає посаду депутата органу місцевого самоврядування має бути обізнаною щодо свого статусу, зокрема щодо своїх обов`язків у сфері запобігання корупції. ОСОБА_1 , брала участь у голосуванні щодо питань «Про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05 Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_2 » та «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (01.05. Для індивідуального садівництва) у власність гр. ОСОБА_1 », тобто самій собі, на двадцятій сесії Бобрицької сільської ради від 24.12.2021, а тому її голосування позбавлене неупередженості.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про відсутність у ОСОБА_1 приватного інтересу в прийнятті вказаних рішень, оскільки як депутат вона наділена відповідними дискреційними повноваженнями на голосування щодо вказаних питань, мала приватний інтерес, оскільки прийняті рішення за які вона проголосувала стосувалися іі особисто та інтересу її дочки.

За таких обставин, викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, в тому числі і ті, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, з урахуванням наявних у справі доказів, не дають сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що при розгляді даної справи місцевий суд повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які були б підставою для скасування постанови. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.04.2023 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а отже підстави для її скасування, як того просить сторона захисту, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Хорошун О.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка