П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.06.2023 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В. Я., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Старший оперативний групи військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_3 скерував до суду матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з підстав викладених в протоколі № 00124 про військове адміністративне правопорушення від 22.06.2023.

Відповідно до розглядуваного протоколу, старший солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , під час дії воєнного стану (воєнний стан діє в Україні від 24.02.2022, після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану), 12.06.2023, перебував на території військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 під супроводом посадової особи 13.06.2023 було направлено до КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень». Згідно з висновком № 1250 від 12.06.2023 о 11 год. 11 хв., встановлено, що останній від огляду відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Перевіривши матеріали адміністративного протоколу з додатками, вважаю, що такі слід повернути для належного оформлення з наступних підстав.

Статтею 7 КУпАП, встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, встановлює адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець 23.05.2023 на момент вчинення поставлених йому у вину дій виконував обов`язки військової служби відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Єдиним нормативним актом в Україні, який регулює порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрована в МЮ України 11.11.2015 за № 1413/27858.

Таке твердження суду узгоджується з роз`ясненням, викладеним у Листі Департаменту реформ та розвитку медичної допомоги МОЗ України від 21.06.2013 № 3.22-17/327/18254, в якому зазначено, що «відповідно до чинного законодавства України порядок огляду на стан сп`яніння регламентується постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та наказом МОЗ України від 09.09.2009 № 400/666 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованим в МЮ України 06.10.2009. Зазначений наказ МОЗ України від 09.09.2009 № 400/666 скасований спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, яким затверджена зазначена вище Інструкція від 09.11.2015.

Отже, ураховуючи, що в Україні відсутній нормативно-правовий акт, який регулює порядок огляду будь-яких осіб, окрім водіїв, на стан алкогольного сп`яніння, суд вважає, що до правовідносин, які склались у цій справі про адміністративне правопорушення, можливо застосувати положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 за № 1413/27858, оскільки у будь-якому випадку об`єктом дослідження є стан людини.

Відповідно до положень розділу III цієї Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п. 3).

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п. 4).

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 9).

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа), при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах ''Малофєєва проти Росії'' (рішення від 30 травня 2013 року) та ''Карелін проти Росії'' (рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, під час підготовки справи про адміністративне правопорушення до розгляду, суд, серед іншого, вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене та враховуючи ряд інших обставин, що перешкоджають розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повернути старшому оперативному групи військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_5 - для належного оформлення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 278, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повернути старшому оперативному групи військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_5 - на доопрацювання.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. Кузь