Справа № 711/8068/23
Номер провадження 3/711/2696/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої директором ТОВ «Бізнес Регіонторг», зареєстрованої АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 31.10.2023 при проведенні заходу державного нагляду (контролю) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Регіонторг», за адресою фактичного розташування: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Сагайдачного, 175/7, виявлено порушення законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.41 КУпАП, а саме: виплата заробітної плати ОСОБА_2 виплачена з порушенням строків виплати, чим не дотримано вимоги частини 1 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136. Заробітна плата за березень 2023 року виплачена 31.03.2023, а заробітна плата за першу половину квітня 2023 року виплачена 24.04.2023, тобто через проміжок у 25 календарних днів. Також заробітна плата за квітень 2023 року виплачена 05.05.2023, а заробітна плата за першу половину травня 2023 року виплачена 22.05.2023, тобто через проміжок у 18 календарних днів, заробітна плата за травень 2023 року виплачена 31.05.2023, а заробітна плата за першу половину червня 2023 року виплачена 22.06.2023, тобто через проміжок у 23 календарних днів. Відповідальна особа ОСОБА_1 .

Правопорушниця ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи в судове засідання шляхом направлення повідомлення, яке отримала, не з`явилася. Про причини неявки суд не повідомила, заяв про перенесення судового розгляду не надавала.

Приписами ч.2 ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, однак справи щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ст.41 КУпАП до таких не відносяться, тому суд, приймаючи постанову за результатами розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за її відсутності, не порушив її право на захист.

Правопорушниця ОСОБА_1 до початку судового засідання надала письмові, згідно яких вказує, що Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, винесено припис про усунення порушень законодавства про працю № Ц/ЧК/26912/254/П від 3 1.10.2023 року. Таким приписом було зобов`язано усунути до 30.11.2023 порушення, щодо виплати заробітної плати ОСОБА_2 з порушення строків виплати, чим не дотримано вимоги частини 1 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», також на директора ТОВ «Бізнес Регіонторг» складено протокол про адміністративне правопорушення № Ц/ЧК/26912/254/П/ПТ від 31.10.2023. На виконання даного припису повідомляє, що 23.11.2023 направлено лист про усунення порушень частини першої статті 10 ЗУ №2136 в частині строків виплати заробітної плати що не перевищують 16 календарних днів. Додатково надано відомості виплати заробітної плати: картки рахунку 301 за листопад - 2 аркуші, картки рахунку 311 за листопад - 3 аркуші. Просить звернути увагу на наступне. Так, на підприємстві працює в середньому до 20 працівників, яким належним чином, в належному розмірі і в належні строки нараховуються заробітна плата. Порушень, щодо несвоєчасної виплати заробітної плати, раніше на підприємстві не вчинялося, проте в період, що вказаний у протоколі, що розглядається, таке порушення було допущено щодо одного працівника, через помилку при поданні зарплатних форм. Вона визнаю свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні та щиро розкаююсь у вчиненому, розуміючи протиправність події. Виявлені в результаті перевірки недоліки усунуті і більше не допускаються, загалом цей випадок порушення трудового законодавства перший і єдиний у її роботі на посаді директора цього Товариства, яке було засновано мною 29.01.2020 року. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини, при яких було вчинене адміністративне правопорушення,просить суд звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно неї закрити.

Дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення. в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим Правопорушницяом, так і іншими особами.

Також, необхідно зазначити, що ст.245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положення статті 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУ пАП)

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідальність за ч.1 ст.41 КУпАП настає за винну протиправну поведінку, яка полягає у порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Конституційний Суд України у рішеннях від 7 липня 2004 року №14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року №8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року №2-рп/2008 закріплене ст. 43 Конституції України право на працю визначав як природну потребу людини своїми фізичними та розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і працювати за трудовим договором чи контрактом.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» зарплата має виплачуватися працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Подібний обов`язок роботодавця зберігається і в умовах воєнного стану, адже роботодавці мають докладати зусиль для здійснення своєчасних виплат. Проте є нюанси. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Однак звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Це означає, що роботодавець не може не оплатити працю свого працівника.

Водночас, об`єктивно не маючи можливості провести виплати в строк через бойові дії або інший форс-мажор, роботодавець і посадові особи роботодавця можуть бути звільнені від відповідальності. Так, за порушення встановлених строків виплати зарплати та інших виплат, передбачених законодавством про працю, працівникам більше нiж за один місяць і виплату грошових коштів не в повному обсязі ст.265 Кодексу законів про працю України передбачено накладання фінансової санкції на роботодавця у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати.

Порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата її не в повному обсязі тягнуть за собою накладення штрафу на посадовців підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності та притягнення до адміністративної відповідно за ст.41 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 31.10.2023 при проведенні заходу державного нагляду (контролю) ТОВ «Бізнес Регіонторг», виявлено порушення законодавства про працю, а саме, що виплата заробітної плати ОСОБА_2 виплачена з порушенням строків виплати, чим не дотримано вимоги частини 1 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136. Заробітна плата за березень 2023 року виплачена 31.03.2023, а заробітна плата за першу половину квітня 2023 року виплачена 24.04.2023, тобто через проміжок у 25 календарних днів. Також заробітна плата за квітень 2023 року виплачена 05.05.2023, а заробітна плата за першу половину травня 2023 року виплачена 22.05.2023, тобто через проміжок у 18 календарних днів, заробітна плата за травень 2023 року виплачена 31.05.2023, а заробітна плата за першу половину червня 2023 року виплачена 22.06.2023, тобто через проміжок у 23 календарних днів. Відповідальною особою є директор ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, а саме: порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Її вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 31.10.2023 року № Ц/ЧК/26912/254/П/ПТ, актом за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю), щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості та працевлаштування осіб інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду ТОВ «Бізнес Регіонторг» від 31.10.2023 № Ц/ЧК/26912/254; та іншими матеріалами справи.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, те що на час розгляду справи порушення зазначені в приписі усунуті.

В якості обставин, що згідно зі ст.34 КУпАП України, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд визнає повне визнання своєї провини.

Обставин, що згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, враховуючи всі обставини справи, які свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, приймаючи до уваги дані, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, на час розгляду справи порушення зазначені в приписі усунуті, визнала провину, розкаюється у вчиненому, а також є підстави вважати, що вона не буде допускати подібного надалі, вважає за можливим застосувати до останньої ст.22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи, що п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.22, ч.3 ст.284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, тому немає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 22, 33,41 , 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП України

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник