Справа №295/2261/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.02.2023 серії ААД №464604, 17.02.2023 о 20-40 год. у м. Житомирі по вул. Миру,92/2, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Е200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння : запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що у той день не керував транспортним засобом, а прокинувся в автомобілі після того, як поліцейські почали дути балончиком,. ВТакож зазначив, що він перелазив назад із переднього пасажирського сидіння, водій і ще з одним пасажиром втікли, а власник транспортного засобу сидів на задньому сидінні.

Дослідивши матеріали, суд приходить до таких висновків.

Захисник Сінченко А.О. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністртивного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення до протоколу додані: направлення на медичний огляд з метою виявлення алкогольного сп`яніння; рапорт поліцейського; постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №697102, якою притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 125, 126 ч.1, 36 КУпАП; відеозапис з нагрудного знака поліцейського.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 17.02.2023 о 20-45 год. перебував у транспортному засобі «Mercedes-Benz Е200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрягши між передніми та задніми сидіннями, мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України також зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

За таких обставин факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, крім протоколу, підтверджується лише рапортом та постановою поліцейських, заперечується особою, яка притягається до відповідальності і не підтверджується іншими доказами по справі, а тому суд приходить до висновку про недостатність таких доказів для встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказану в протоколі дату і час, поза розумним сумнівом.

Оскільки суб`єктом інкримінованого правопорушення є водій транспортного засобу, а об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом, то за недоведеністю такого керування ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність належних і допустимих доказів наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю згідно ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко