П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/996/23

Провадження № 3/534/364/23

06 липня 2023 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Комарова Діана Юріївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2023 о 10 год 15 хв в Полтавській області, Кременчуцького району, на автодорозі М22 Полтава-Олександрія, 90 км, с. Кияшки ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 535, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, а саме без посвідчення водія, чим повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, чим порушив вимоги п.21.а Правил дорожнього руху України.

У судові засідання, призначені на 14.06.2023 та 06.07.2023, ОСОБА_1 не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення.

У силу вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. Беручи до уваги вище наведені обставини, суд доходить висновку про можливість застосування загальних принципів повідомлення правопорушника, передбачених в інших процесуальних законах.

Суддя наголошує, що саме на адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , направлялася повістка про виклик останнього до суду.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також беручи до уваги, що обов`язкова присутність особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпА, не визначена, суд не вбачає правових заборон для розгляду справи без участі правопорушника.

Аналогічних висновків неодноразово доходив у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Так, у пункті 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року (заява №3236/03), Європейський суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії підлягають кваліфікації за ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п.2.1а Правил дорожнього руху України, а саме не мав при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції, витягом з Інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України, згідно якого ОСОБА_1 притягнто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою № ЕАР6322427 від 24.12.2022 та довідкою інспектора патрульної поліції.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Диспозиція частини 2 статті 126 КУпАП передбачає керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно вимог ч.5 ст.126 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно п. 2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собіпосвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався, повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи про собі посвідчення водія.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи з положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Зі змісту частини другої згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд звертає увагу на те, що згідно довідки старшого інспектора відділення адміністративної практики батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Чаплянко С., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія транспортного засобу не отримував. Таким чином, до нього не може бути накладено зазначений вид адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на порушника необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП України в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.40-1 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.401,283,294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у виді штрафу в сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без оплатного вилученням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

Роз`яснити особі, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду. У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягатиме стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Д.Ю. Комарова