Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/862/23

Номер провадження 3/511/469/23

"29" червня 2023 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С. І., в присутнсті:., за участю: адвоката особи, що притягається до адміністративної відповідальності Теренчука Є.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1Кодексу України про адміністративні правопорушення,,

встановив:

Згідно протоколу, про адміністративне правопорушення, серії ААД № 322885 від 24.03.2023 року, «24.03.2023 року, 13 год. 10 хв., с.Бринівка вул.Дружби Роздільнянського району водій керував ВАЗ 2106 д/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, надав письмові пояснення, в яких він заперечував керування транспортним засобом стані алкогольного сп`яніння 24.03.2023 року. Зазначив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 24.03.2023 року біля 13 годин, ОСОБА_1 , перебуваючи у тверезому стані, приїхав на автомобілі ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 . На подвір`ї між ними виникла словесна сварка яка тривала хвилин 15, у процесі якої він випадково розбив віконне скло у будинку колишньої дружини. Після чого він приїхав до себе додому, автомобіль поставив на своєму подвір`ї. Після даної сварки він, був знервований, знаходився у стресовому стані, тому щоб заспокоїться випив 150 грам коньяку та після цього постійно знаходився у своєму будинку, працював по господарству. Біля 15 годин, того ж дня, до нього. приїхали співробітники поліції, та почали йому казати що його дружина написала на нього заяву, про те що він у нетверезому стані приїхав до неї та вчинив сварку та розбив скло у її будинку. Він пояснював поліцейським, що дійсно сварка мала місце, але приїхав до дружини він у тверезому стані, а спиртне вживав, вже після сварки, коли приїхав додому та поставив автомобіль на подвір`ї. У процесі розмови, поліцейські, наполягали проїхати у м. Роздільна до відділу поліції, для складання адміністративних матеріалів. Він відмовлявся, зазначив, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, на що поліцейські відповіли що протоколи будуть складені за його сварку з колишньої дружиною. Тоді він, погодився їхати, але сказав поліцейським, що за даних обставин бажає присутності адвоката, якому він хоче та може зараз подзвонити. Але поліцейські відповіли, що затримувати його не будуть, тому адвокат йому не потрібен. Після цього він, знову сказав що без адвоката нікуди не поїде. Між ним та поліцейськими виникла конфліктна ситуація, після якої відносно нього., були застосовані спецзасоби (кайданки) та його змусили їхати у відділ поліції. У відділі поліції у м.Роздільна, його утримували біля 3 годин, складали на нього адміністративні матеріали. Після того його повезли у лікарню, де його оглянув лікар на предмет наявності тілесних ушкоджень, та після цього надав поліцейським довідку. Заперечення в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, йому не дали написати, а тільки надали розписатися у протоколі. Зазначив, що Права (передбачені Конституцією України та КУпАП), перед складанням протоколу по ст.130 КУпАП, поліцейський не роз`яснював. Ніяких свідків на подвір`ї його будинку за час спілкування з поліцейськими не було, та відеозйомка не здійснювалася.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Теренчук Є.М., який діяв на підставі ордера серії ВН №1246241, від 10.05.2023 року, в судовому засіданні надав клопотання про закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Суду пояснив, що ОСОБА_1 повністю заперечує факт керування автомобілем 24.03.2023 року 13.10год в с. Бринівка вул. Дружби в стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що при складанні адміністративного протоколу поліцейським було порушено чинне законодавство, а саме перед складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 права передбачені ст.55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на адвокатську допомогу, чим порушили його конституційні права та право на захист. У порушені Інструкції « Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, належне направлення на огляд ОСОБА_1 у медичний заклад з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, поліцейськими складено не було та у матеріалах справи відсутнє. Крім того зазначив, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису (згідно Інструкції № 1026), а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Але технічний засіб, який є в матеріалах справи, на якому було здійснено відеозапис 24.03.2023 року, не відображає усіх відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить відеозапис спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими у відділу поліції, але за відсутністю звукового супроводу.

Інспектор поліції Куява А.В. який складав протокол в судове засідання не з`явився.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника - адвоката Теренчука Є.М., та дослідивши матеріали справи дійшов до наступного.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення, крім національного законодавства, суд також керується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.97 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративні правопорушення повинні бути вказані: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті "передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Згідно п.11 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1376 від 06.11.2015 року,( далі Інструкція), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що перед складанням адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 були роз`яснені права передбачені ст.55, 56, 59, 63, Конституції України та ст.268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу, що є порушенням його конституційних прав та право на захист.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений: ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за N 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за N 1413/27858 (надалі Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (надалі Порядок);

Згідно вимог ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом з тим, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зокрема, пунктами 2,6 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) та п.п.1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (Далі - Порядок) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я

Відповідно до п. 10 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Всупереч наведеному вище, адміністративні матеріали не містять жодних відомостей про те, що поліцейським, особі яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було запропоновано проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецтехзасобів та доказів відмови водія від проходження такого огляду, та в присутності двох свідків.

Так, в протоколі не зазначено про наявність свідків. ОСОБА_1 в письмових поясненнях також повідомив про відсутність свідків.

Тобто в порушення вищевказаної Інструкції, співробітники поліції не провели огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в присутності свідків.

Пунктом 8 Розділу І Інструкції регламентовано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктами 6,7, 8 Порядку регламентовано, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, згідно вимог п.8 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та п.6,7,8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», інспектор поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу повинен був забезпечити доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану сп`яніння. Та у разі відмови ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків мав скласти протокол про адміністративні правопорушення, у якому зазначив би ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 22 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог чинного законодавства.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 на час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не був учасником дорожнього руху, так як він не керував транспортним засобом. Оскільки, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу ВАЗ 2106, д/з НОМЕР_1 та беззаперечної відмови ОСОБА_1 при свідках пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння даний відеозапис також не містить.

До матеріалів справи надано 2 відеозапису тривалістю 2 хвилини 40 секунд та 9 хвилин, на яких є дата та час 24.03.2023 року 18 годин 06 хвилин (початок). Дані відеозаписи були проведені у Роздільнянському відділі поліції, на яких вбачається спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими при складанні на нього адміністративних протоколів за ст.130, 185 КУпАП, але при відтворенні даних відеозаписів звук відсутній.Свідки або понятті при даному спілкуванні також були відсутні.

Згідно п.1ч.1ст.7 Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу.

Згідно Постанови Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а, у протоколі про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото - чи відеозапис порушення), але у матеріалах справи не зазначено відомостей про технічний засіб, яким було здійснено відео фіксацію, а саме її номер, марку.

Згідно п. 5 розділу II "Інструкції, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, відеозапис ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Аналіз цієї норми дає підстави стверджувати, якщо до всього фіксування правопорушення не залучаються свідки, то за допомогою відео реєстратора (або іншого відео пристрою), повинна фіксуватись уся процедура виявлення та фіксації адміністративного правопорушення.

Але технічний засіб на якому було здійснено відеозапис 24.03.2023 року, не відображає усіх відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить відеозапис спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими у відділу поліції, але за відсутністю звукового супроводу.

Тобто на відеозапису від 24.03.2023 року відсутні:

-факт руху транспортного засобу ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , у с.Бринівка 24.03.2023 року,

-факт керування даним (або іншим) транспортним засобом ОСОБА_1 24.03.2023 року,

-факт зупинки даного (або іншого) транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , працівниками поліції 24.03.2023 року,

-факт виходу ОСОБА_1 з автомобілю ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 (або іншого транспортного засобу) з місця водія та взагалі з автомобілю 24.03.2023 року,

-повноцінна процедура складання адміністративних матеріалів за ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , від 24.03.2023 року,

-спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими за весь час, з моменту нібито зупинки ОСОБА_1 у с.Бринівка до складання адміністративних матеріалів у відділу поліції 24.03.2023 року,

-факт відмови ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці (у с.Бринівка), у відділу поліції та у закладі охорони здоров`я 24.03.2023 року.

Будь-яких інших доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, суду також не надано.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять відповідно до діючого законодавства. Під керуванням транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно положень ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП - поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Протокол про адміністративне правопорушення є тим єдиним доказом, який мав би підтвердити повністю і беззаперечно винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у разі визнання його належним і допустимим доказом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №322885 від 24.03.2023 року, зазначено, що « ОСОБА_1 24.03.2023 року, 13 год. 10 хв., с.Бринівка вул.Дружби Роздільнянського району водій керував ВАЗ 2106 д/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР"

Якщо при порушенні п.2.5 ПДР України, є факт відказу водія від проходження на вимогу поліцейського установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то мається на увазі що факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не встановлено, а має місце тільки відмова, тому у протоколі повинна міститься тільки дана фабула правопорушення.

Окрім цього, якщо згідно даного протоколу водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладу, а огляду на стан сп`яніння на місці зупинки йому проведено не було, то на підстави яких даних, у протоколі вказано що водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння

З огляду на викладене відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП відомості, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення обставини, суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а обставини вказані в протоколі про адміністративні правопорушення є суперечливими та не відповідають дійсності.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення та в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, належними та допустимими доказами не доведена, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.130 КУпАП України і відповідно провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі ст.247 ч. 1 п.1 КУпАП з відсутністю події та складу правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, статтями 245,247,251,252,280,283-285,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст виготовлений та підписний суддею 03.07.2023 року.

Суддя: С. І. Гринчак