ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5206/23

Номер провадження 3/495/1977/2023

29 червня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області, у складі:

головуючої одноособово - судді Анісімової Н.Д.,

справа № 495/5206/23,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський Одеської області матеріали адміністративної справи, що надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1, ч. 2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2023 року на розгляд Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2023 року приблизно о 08.02 годині в м. Білгород-Дністровський по вул. Турченева громадянка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, від огляду на стан сп`яніння відмовилась у встановленому порядку при відео фіксації, чим порушила пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

19 травня 2023 року на розгляд Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2023 року приблизно о 01.06 годині в м. Білгород-Дністровський по вул. Південна, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, від проходження на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків.

19 травня 2023 року на розгляд Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2023 року приблизно о 01.06 годині в м. Білгород-Дністровський по вул.. Південна біля будинку 12Г водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не впевнилась, що не буде безпечним не звернулась про допомогу сторонніх осіб та скоїла наїзд на припаркований автомобіль д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушила вимоги ст. 124 КУпАП.

Від особи, відносно якої складено протокол в судове засідання надійшло письмове заперечення, відповідно до якого просила суд закрити провадження по справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП міг бути складений у разі якщо водій раніше вже був притягнутий до відповідальності по частині 1 ст. 130 КУпАП та до закінчення одного року з дня вчинення першого порушення вчиняє його повторно, на нього складуть протокол по частині 2 ст. 130. Факт погашення чи непогашення штрафу за першим епізодом у даному разі значення немає.

Працівники поліції не зазначили, яка була причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , при цьому в матеріалах справи не наведено належних доказів щодо причини зупинки поліцейськими т/з, яким керувала остання, а це є порушенням поліцейськими ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Крім того, в матеріалах справи відсутня інформація, щодо приладу на який здійснювалась фіксація події, а отже було порушено наказ МВС № 1026 від 18.12.2018 року Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, то в протоколі не вказано чи отримали механічні пошкодження транспортні засоби, а також відсутні пояснення власника транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_2 , а отже доказів вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Вважає, що наявні в матеріалах справи докази не доводять її вину.

В судове засідання особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не з`явився. Причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріли справи, письмові заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відносно громадянки ОСОБА_1 були складені адміністративні протоколи про вчинення останньою адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1, 2 Розділу ІІ Наказу №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», протокол про адміністративне правопорушення, складається відповідно до статті 254 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Крім того, особа зазначає, що їй не було роз`яснено прав, зокрема на право надання правової допомоги, тому суд приймає цей факт до уваги, оскільки протилежного не наведено в матеріалах справи, тому суд не може не враховувати такі обставини.

А отже, поліцейськими не дотримано передбаченої законом процедури яка має важливу роль для встановлення об`єктивної істини при розгляді справи, а саме: розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу.

Поліцейський оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

З протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, чи інспектор роз`яснив водію його права ( відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України), як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що являється грубим порушенням процедури накладання стягнення і скасування штрафу. (ст.280 КУпАП).

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідну позицію висловив у своїй постанові Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду України від 18.02.2020 року по справі №524/9827/16-а у адміністративному провадженні № К/9901/20742/18, ненадання інспектором поліції можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1, п.4 Розділу Х Наказу №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак, в супереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, водій ОСОБА_1 не була відсторонена від керування транспортним засобом, та в протоколі про вказане не зазначено, про що також свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме: акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п.6 Розділу Х Наказу №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським.

Відповідно ч.3, ч. 4 ст.266 КУпАП У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, відносно ОСОБА_1 був складений протокол за керування у стані сп`яніння, однак з матеріалів справи не вбачається, що ним допущено будь яке порушення правил ПДР, за які його слід було зупинити.

Відповідно висновку Чернівецького апеляційного суду у постанові 13 жовтня 2022 року у справі № 718/1824/22, суд зауважив наступне: що водій ОСОБА_1 не допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Такі висновки апеляційного суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Інструкцією із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року № 1026, пунктом 5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/ або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо.)

В матеріалах справи в якості доказів адміністративного правопорушення, поліцейським долучений компакт диск, однак в порушенні вищезазначеної інструкції, на ньому не зафіксовано подію спочатку, безперервно, маються тільки фрагменти запису, з яких не можливо встановити коли вказана подія відбувалася, тому він не може бути прийнятий судом як належний доказ скоєння адміністративного правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутня інформація, щодо приладу на який здійснювалась фіксація події.

Аналогічно позицію до вищезазначеного висловив Верховний суд КАС по справі № 428/2769/17 від 24.01.2019 року, в якій суд зазначив, що жодної інформації про фіксацію правопорушення із застосуванням технічних засобів та про технічний засіб не містить, а тому це є грубим порушенням законодавства.

Таким чином можна прийти до висновку, що поліцейськими було порушено наказ МВС № 1026 від 18.12.2018 року Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до постанови Сьомого апеляційного суду від 02.07.2020 року, у справі № 686/4414/20. «Відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є належними доказами у справі, оскільки вони не відображають відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність».

Крім того, відео фіксування правопорушення повинно відбуватися з моменту його виявлення і до його завершення. При цьому, переривати відео фіксування процесу розгляду справи не можна, оскільки це є підставою вважати відео та фото докази, як неналежні.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліцією в своїй діяльності застосовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Поліції для забезпечення публічної безпеки порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання ПДР.

Разом з тим, суд зазначає, що відеофайли не було підписано ЕЦП, тому відео надані до суду поліцейськими як докази порушення водієм правил дорожнього руху (ПДР), є неналежними.

Оскільки такі докази мають бути засвідчено електронним цифровим підписом (ЕЦП) особи, яка здійснювала запис (фото), чи особи, яка робила їх копію.

Таку ж позицію висловив Другий апеляційний адміністративний суд в постанові від 5 квітня 2021 року у справі № 591/6739/20 «відео докази порушення водіями правил дорожнього руху (ПДР), має бути засвідчено електронним цифровим підписом (ЕЦП)».

Крім того, суд зазначає, що водій не забов`язаний доказувати, що він не винен. Цей обов`язок покладений на інспектора.

Таку ж позицію висловив Шостий апеляційний адміністративний суд у справі (№760/28161/19), відповідно до правової позиції якого вказано, що водієві достатньо лише вказати на факт протиправного рішення, дії чи бездіяльності якщо допустимі докази для цього недостатні. Своєю чергою інспектор має довести доказами факт законності свого рішення.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь.

Разом з тим, суд звертає увагу на випрацювану практику ЄСПЛ та Верховним судом.

Так суд забов`язаний дотримуватись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таку ж позицію висловив Верховний суд у справі №463/1352/16-а.

Відповідно до доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Іноді використовується також фраза: «плід отруєного дерева».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Стосовно адміністративного протоколу складеного за ст. 124 КУпАП суд дійшов наступного висновку.

У п. 1.10 Правил Дорожнього руху України зазначено, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Таким чином, умовою настання відповідальності за ст. 124КУпАП є "загибель або поранення людей чи пошкодження транспортних засобів", тобто порушення повинно бути настільки істотним, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, а не одного чи загибель або поранення людей.

Згідно з пунктом 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним".

За вище викладених обставин, суд дійшов до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП, визначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 165160 від 11.05.2023 року, серії ААД № 124929 від 11.05.2023 року, ААД № 124928 від 11.05.2023 року, оскільки вказані обставини не знайшли обґрунтованого підтвердження при розгляді справи.

За таких підстав, суд вважає за необхідне провадження по справі закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 124, 130 ч.1, 130 ч. 2, 221, 247, 251, 255, 256 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративне правопорушення № 495/5206/23, 495/5211/23, 495/5212/23 відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти справі № 495/5206/23.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124, ст. 130 ч. 1, ст. 130 ч. 2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 130 ч. 1, ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: Анісімова Н.Д.