справа № 631/804/23
провадження № 3/631/566/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2023 року селище міського типу Нова Водолага
Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Тетяна Михайлівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Бражники, Нововодолазького району Харківської області, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючої контролером УБП АП «Українські енергетичні машини», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
До Нововодолазького районного суду Харківської області 27 червня 2023 року від Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області для розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 .
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 727398, складеного 07 червня 2023 року складеному інспектором Сектору ювенальної поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Федоренко А. В., убачається, що 03 червня 2023 року близько 21 години 48 хвилин громадянка ОСОБА_1 у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , випустила собаку з вольєру, залишивши без нагляду, внаслідок чого собака покусала малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме вкусила за шию, вухо, груди та грудну клітину, ліве плеча, чим заподіяла шкоди здоров`ю дитини.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 3 статтею 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Положеннями Глави 17 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачена підвідомчість будь-якому органу справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статтею 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Так, стаття 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення діє в нинішній редакції з 08 листопада 2021 року.
До 08 листопада 2021 року вказана стаття містила 2 частини. Склад адміністративного правопорушення, який нині охоплюється частиною 3 статтею 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення та вчинення якого ставиться у провину ОСОБА_1 до 08 листопада 2023 року був передбачений частиною 2 статтею 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Разом із тим, підвідомчість справ, передбачених частиною 2 статтею 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, була та надалі продовжує бути визначена за судами першої інстанції (стаття 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Проте, вносячи зміни до положень статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення та викладаючи її у складі трьох частин, законодавець, на думку суду, помилково не розширив коло статей (частин статей) особливої частини Кодексу України про адміністративні правопорушення, які відповідно до статті 221 та інших статей Глави 17 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначали б підвідомчість справ за частиною 3 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення судам або іншим органам. Відтак, чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення взагалі не містить положення про підвідомчість такої категорії справ.
Разом із тим, відповідно до статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.
Суд вважає можливим в даному випадку прямо застосувати зазначену норму Конституції України та розглянути дану справу як таку, що підвідомча суду.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративним правопорушенням, відповідно до частини1 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).
Відповідно до частини 3 цієї ж статті, особа притягається до адміністративної відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.
У судове засідання, що було призначене на 05 липня 2023 року, ОСОБА_1 не з`явилась, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення. На адресу суду 03 липня 2023 року ОСОБА_1 надіслала заяву, що була зареєстрована за вхідним № 3392/23-вх., відповідно до якої просила суд розгляд справи провести за її відсутності та надала письмові пояснення по суті справи, відповідно до яких свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнала повністю, зазначила, що у скоєному щиро розкаялась.
Суддя, розглянувши заяву та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Положення частин 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення).
При цьому, положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Водночас, положеннями статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до приписів статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із найважливіших джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого відповідними статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Так, у протоколі серії ВАВ № 727398 від 07 червня 2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено фактичні обставини правопорушення, скоєного ОСОБА_1 .
Оцінюючи наданий доказ, суд вважає його належним та допустимим, оскільки він складений уповноваженою особою та його зміст в цілому відповідає вимогами статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вказаний протокол містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та особи, яка його склала, у тому числі й відомості про роз`яснення ОСОБА_1 змісту статті 63 Конституції України та її прав, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення не містить жодних зауважень з боку ОСОБА_1 , натомість у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» остання зазначила «з протоколом згодна».
Положеннями Закону України № 3447-ІV від 21 лютого 2006 року «Про захист тварин від жорстокого поводження» врегульовані відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, зокрема утримання домашніх тварин.
За змістом статті 9 наведеного Закону України особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування; особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; при супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України; при супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду; дозволяється утримувати домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушення правил утримання собак, яке виразилося у тому, що остання випустила собаку з вольєра та залишила її без нагляду, без повідка та намордника, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю малолітньої дитини.
Окрім визнання своєї провини, вина правопорушника підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 727398, складеному 07 червня 2023 року інспектором Сектору ювенальної поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Федоренко А. В., який особисто підписаний ОСОБА_1 та зі змістом якого остання згодна (а. с. 1), копією рапорту старшого інспектора чергового чергової частини Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції І. Поплавського про те, що 03 червня 2023 року о 21 годині 49 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 03 червня 2023 року о 21 годині 43 хвилини за адресою: Нововодолазький район, селище міського типу Нова Водолага, вулиця невідома. Бригада САМОЗВ. Лікар Cердюк. Потерпілий невідомий, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діагноз укушені рани шиї, вуха, грудної клітини. Пояснення: покусала собака дворової породи, велика, на прізвисько « ОСОБА_3 ». Заявник ОСОБА_4 . Даний рапорт зареєстрований в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області за № 1046 від 03 червня 2023 року (а. с. 2); копією довідки Комунального некомерційного підприємства «Нововодолазька центральна районна лікарня» Нововодолазької селищної ради Харківської області про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була доставлена батьками в Нововодолазьку центральну районну лікарню, приймальне відділення з діагнозом множинні вкушені рани шиї, вушної раковини та грудної клітини, лівого плеча. Була оглянута лікарем хірургом, надана медична допомога та дитину було госпіталізовано до хірургічного відділення (а. с. 3); копією письмових пояснень ОСОБА_5 від 03 червня 2023 року, з яких вбачається, що 03 червня 2023 року близько 21 години 20 хвилин він перебував разом з дружиною та донькою в гостях у своєї тітки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Дружина, ОСОБА_6 , вийшла з донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на подвір`я, де в цей час без прив`язі бігала домашня собака, яка покусала його доньку. Батьки викликали швидку медичну допомогу та самостійно звернулись до місцевої лікарні (а. с. 4); копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 07 червня 2023 року, яка зазначила, що вже близько чотирьох з половиною років вона має собаку без породи, яка знаходиться у вольєрі. За час перебування у неї собаки, вона її не прививала, до ветеринарної клініки не показувала. 03 червня 2023 року до неї у гості приїхав племінник ОСОБА_5 разом зі своєю донькою ОСОБА_7 , 2019 року народження. Ввечері ОСОБА_1 повечеряла та випила небагато алкоголю. Потім вийшла на подвір`я та випустила собаку з вольєра, але нікого про це не попередила. Через хвилин 20 дитина вийшла на подвір`я та собака накинулась на неї, спричинивши багато травм (а. с. 5).
Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення правил утримання собак, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини, а саме малолітній дитині.
Згідно з частиною 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер його вчинення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника, а також наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
В силу пункту 1 частини 1 статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя визнає обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 щире розкаяння винної.
Обставинами, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддею не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, беручи до уваги характер скоєного адміністративного правопорушення, особу правопорушника та ступень її вини, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції частини 3 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В порядку частини 5 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.
Відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з частиною 1 та пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.
Статтею 7 Закону України № 2710-ІХ від 03 листопада 2022 року «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 2684 гривні 00 копійок.
В зв`язку з вищевикладеним, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 536 гривень 80 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9 11, 23, 24, 25, 27, 33 35, частиною 2 статті 38, статтею 40-1, частиною 3 статті 154, статтями 245, 246, 249 252, частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтями 294, 298, частинами 1 і 2 статті 299 та частиною 1 статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
В разі не сплати штрафу у строк встановлений частиною 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення у порядку примусового виконання постанови стягується штраф у подвійному розмірі (3400 гривень 00 копійок).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Т. М. Трояновська