ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/11258/23

Номер провадження 3/495/3679/2023

26 грудня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

17.10.2023 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №470302 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 13.10.2023 о 18:35 керував автомобілем марки ВАЗ 21043, д/з НОМЕР_1 (далі - ТЗ) по вулиці Гагаріна у місті Білгород-Дністровський Одеської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запахом алкоголю с порожнина рота, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився; результаті своїх протиправних дій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Шаркевич В.Т. не погодився із поставленим у провину його довірителю адміністративного правопорушення; заперечив обставини керування ОСОБА_1 13.10.2023 о 18:35 ТЗ по вулиці Гагаріна у місті Білгород-Дністровський; вважав, що у діях останнього відсутній склад адмінправопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши додані докази, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу, ніхто не може бути підданий заходам впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 252 Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу у чинній на час вчинення правопорушення редакції передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, роз`яснено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з певними ознаками, зазначеними у інструкції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, в даному випадку, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу є наявність одночасно двох умов: керування особою транспортним засобом та відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до частини першої статті 251 Кодексу доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №470302 від 13.10.2023; пояснення свідків; довідку; диск з відеозаписом.

ОСОБА_1 під час оформлення адмінматеріалів, його представник під час судового розгляду заперечували обставини керування транспортним засобом 13.10.2023 о 18:35 год. ОСОБА_1 пояснив поліцейському, що ТЗ керувала інша особа.

Досліджені судом зазначені вище докази не підтверджують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу.

У судовому засіданні досліджено доказ відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, який між тим, триває 38 секунд. На відеозаписі факт керування ОСОБА_1 ТЗ не зафіксовано, також не зафіксовано сам транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 21043» д/з НОМЕР_1 , відомості про який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення. Відео містить діалог поліцейського із ОСОБА_1 , в ході якої останній заперечив факт керування ТЗ, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у закладі охорони здоров`я.

На підтвердження обставин керування ТЗ ОСОБА_1 до протоколу додані письмові пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких 13.10.2023 о 18:35 год. він їхав на своєму автомобілі по вулиці Приморській у місті Білгород-Дністровський, ТЗ «ВАЗ 21043» д/з НОМЕР_1 , який рухався попереду, виїхав на узбіччя, створив загрозу для інших учасників руху; з вулиці Гагаріна повернув ліворуч у гаражний кооператив. Проїхавши за цим ТЗ побачив, що з нього вийшов чоловік у формі військовослужбовця із ознаками алкогольного сп`яніння; ОСОБА_2 викликав муніципальну варту, яка по приїзду викликала ВСП та поліцію.

Оцінюючи вказаний доказ на предмет достатності, суд керується тим, що відомості, зазначені у письмових поясненнях ОСОБА_2 є суперечливими із заявленою позицією ОСОБА_1 , також не підтверджуються жодними іншими доказами, які містяться в оформлених адмінматеріалах. Окрім того, письмові пояснення ОСОБА_2 не містять чіткого ствердження проте, що із ТЗ вийшов саме ОСОБА_1 , а також про те, що саме ОСОБА_1 керував ТЗ; не стверджено і не спростовано обставин щодо перебування у ТЗ інших осіб.

Викликаний у судове засідання свідок ОСОБА_2 не прибув.

Інших доказів на підтвердження обставин керування ТЗ 13.10.2023 ОСОБА_1 суду не надано.

Додані до протоколу письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 стверджують факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер 6800» та огляду на стан сп`янінням в медичному закладі.

Також суд звертає увагу, що проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У письмовому направлені має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

До протоколу серії ААД№ 470302 від 13.10.2023 не додано направлення ОСОБА_1 для медичного огляду на стан сп`яніння, що свідчить про порушення процедури огляду, передбаченої Інструкцією, зокрема п. 7 розділу 1, згідно якого у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 роз`яснено, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 Кодексу мав надати зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Відповідно до статті 251 Кодексу відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення; зокрема відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вид та розмір адміністративного стягнення, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови повного дотримання поліцейським усіх норм та процедури оформлення адмінматеріалів та вжиття останнім усіх заходів для зібрання доказів на підтвердження причетності особи до вчинення адміністративного правопорушення.

Вивчивши всі наявні докази, суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 13.10.2023 о 18:35 годині, не знайшов свого підтвердження у суді.

Згідно з пунктом 1 статті 247 Кодексу обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При цьому, статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись статтями 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя

постановила:

провадження у справі № 495/11258/23 (провадження № 3/495/3679/2023) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Ф. Волкова