Справа № 346/1862/23
Провадження № 3/346/1124/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар судового засідання: Івасів В.В., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 та її захисника: Луцака Артура Олександровича, потерпілого: ОСОБА_2 та його представника: Атаманюка Володимра Михайловича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань суду, за участю справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, 11 квітня 2023 року надійшов протокол серії ВАВ № 784349 від 05 квітня 2022 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_3 за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Позиції учасників справи.

Аргументи держави Україна. Позиція поліцейського, який склав протокол відносно ОСОБА_3 , полягала у тому, що 04 квітня 2023 року о 19 години 19 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , не виконала вимоги тимчасового заборонного припису (надалі за текстом - ТЗП) від 31.03.2023 року серії АА 300426, а саме: не залишила місце проживання (перебування) постраждалої особи, чим вчинила адміністративне правопорушення. А за це передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Позиція ОСОБА_1 04.04.2023 року її донька зателефонувала їй та сказала, що у онука температура 39 і вона, оскільки є медсестрою вирішила прийти на Зелену 6а, оскільки її дочка перебуває на обліку у їхній лікарні. Вона пішла до помешкання Зелена 6а, у літню кухню, зі свого місця проживання: АДРЕСА_1 , оскільки у літній кухні проживає її дочка та онук, де і оглянула дитину. Приблизно через годину, з`явився ОСОБА_2 , його адвокат та працівники поліції, але вона вже перебувала за адресою Зелена 6, внаслідок чого працівники закликали її та на неї було складено протокол. Заходила через хвіртку і одразу направилась до літньої кухні за адресою Зелена 6а, але ОСОБА_2 знаходився на подвір`ї, біля будинку Зелена 6а, однак вона з ним не розмовляла. Зазначає, що ОСОБА_2 проживає в будинку, що за адресою ОСОБА_4 6а.

Аргументи захисника. Свою вину ОСОБА_1 не визнає повністю. ТЗП винесено у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 домашнього (зокрема, психологічного) насильства, а саме: 31.03.2023 року близько 16 год. в АДРЕСА_1 , вона висловлювалась нецензурною лайкою в сторону свого чоловіка ОСОБА_2 , та погрожувала йому фізичною розправою. За що, поліцейський склав протокол про адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП. Але згідно постанови суду, що набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі цього протоколу, було закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, поліцейським абсолютно безпідставно було винесено ТЗП, за невиконання якого на неї складено новий протокол, але вона не може нести жодної відповідальності за невиконання такого ТЗП. Крім того, оскільки протокол складено 05.04.2022 року, то тримісячний термін притягнення особи до адмінвідповідальності завершився. Також в самому протоколі зазначено, що місце реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , а місце її проживання АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджує, що ОСОБА_1 виконала припис, в частині залишення місця свого попереднього проживання: АДРЕСА_1 . А тому складання протоколу було в принципі безпідставним.

Позиція потерпілого. В судовому засіданні вказав, що проживає за адресою АДРЕСА_1 . 04.04.2023 року відбулась конфліктна ситуація, він побачив, що на прибудинковій території з`явилась ОСОБА_1 та викликав поліцію. Зазначає, що ОСОБА_1 знаходилась на території будинку і в самому будинку та вказала йому, що має право находитись тут. Також підтвердив, що на вказаному подвір`ї є окремо розташовані: житловий будинок та літня кухня, у першому проживає він, а його дружина і дочка, з онуком проживали у літній кухні. Будинок, що за адресою ОСОБА_4 6 також є (це будинок батьків дружини) вільного проходу між ними немає.

Аргументи представника потерпілого. Поліцейський надав всі докази правопорушення в діянні ОСОБА_1 , а аргументи захисника це намагання уникнути відповідальності. ТЗП не був скасований на момент 04 квітня 2023, а тому вона повинна була його виконувати. У зв`язку із чим, просив призначити ОСОБА_1 покарання у виді 10 діб арешту.

Оцінка суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. При цьому суд враховує, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з КУпАП та інших законів України (стаття 2 КУпАП).

Зокрема, положеннями частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, є адміністративним правопорушенням. А положеннями п.16 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" встановлюють, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника - це спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Тому суд погоджується, із аргументами захисника у тій частині, що призначення ТЗП полягає у вжитті спеціальних заходів протидії домашньому насильству, як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

І дійсно, такий ТЗП був винесений щодо ОСОБА_1 за вчинення домашнього насильства, яке на думку поліцейського полягало у тому, що 31.03.2023 року близько 16 год. в АДРЕСА_1 , вона висловлювалась нецензурною лайкою в сторону свого чоловіка ОСОБА_2 , та погрожувала йому фізичною розправою (а.с.6). І вважаючи, що мало місце домашне насильство в діях саме ОСОБА_1 , поліцейський склав на неї протокол про адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.26).

Але суд відзначає, що в силу положень частини 1 статті 221 КУпАП виключно суди розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП. А отже, виключно суди можуть встановити наявність або відсутність в діях конкретної людини складу такого правопорушення. І захисник Івасютин С.І. надав суду копію постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 травня 2023 року, яка набрала законної сили 12 травня 2023 року, і з якої вбачається, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП стосовно саме тієї події, через яку поліцейський прийняв ТЗП, було закрито, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а.с.37-41).

Тому суд погоджується із захисником у тому, що оскільки ОСОБА_1 не вчиняла домашнього насильства, що підтвердив суд, вона не може нести адміністративну відповідальність за невиконання ТЗП, який було винесено щодо неї, як кривдника, за вчинення домашнього насильства, оскільки (стосовно події, яка відбулась 31 березня 2023 року) вона кривдником не являється, і домашнього насильства не вчиняла. А отже, не було і підстав для вжиття тих заходів, за невиконання яких, поліцейський вирішив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд бере до уваги аргументи представника потерпілого про те, що станом на 04 квітня 2023 року, ТЗП не був скасований, а отже підлягав виконанню, але відзначає, що незважаючи на це, аргументи викладені вижче, переважають аргументи, наведені ним. Також суд відзначає, що оскаржувати ТЗП це право людини, стосовно якої було прийнято ТЗП, а не обов`язок. І по-друге, суд тільки підтверджує, на підставі наданих йому доказів, наявність або відсутність домашнього насильства в діянні людини. Тому той факт, що суд підтвердив відсутність домашнього насильства в діянні ОСОБА_1 тільки після 04 квітня 2023 року, тобто після терміну дії ТЗП, не спростовує аргументи викладені вище, а тільки підтверджує.

Разом з цим, суд відзначає наступне.

Положення частини 1 статті 9 КУпАП передбачають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Як вже вказувалось, положеннями частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, є адміністративним правопорушенням.

ТЗП було винесено щодо ОСОБА_1 із такими заходами: її зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи (яким є будинок АДРЕСА_1 ); заборонено вхід та перебування у місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с.6).

А згідно з протоколом, поліцейський склав його оскільки вважає, що ОСОБА_1 не залишила місце проживання (перебування) постраждалої особи (яким є будинок АДРЕСА_1 ). Саме це є об`єктивною стороною, інкримінованого їй порушення.

Але, за положеннями частини 2 статті 251 КУпАП саме поліцейський, який склав протокол повинен забезпечити суд доказами такого діяння ОСОБА_1 . Проте таких доказів суду не надано (а.с.1-7).

Надаючи пояснення суду, ОСОБА_1 вказувала на те, що 04 квітня 2023 року вона дійсно приходила за місцем проживання ОСОБА_2 , але потім повернулась до свого місця проживання. Більш того, допитаний у судовому засіданні, як свідок, потерпілий підтвердив, що він власне через це і викликав поліцію, бо вона з`явилась у нього на подвір`ї. Що також повністю спростовує наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, в обсязі, інкримінованим поліцейським.

Інші аргументи учасників справи та надані ними докази, не являються юридично вагомими, а тому суд не надає їм окремої оцінки та аргументації.

Тож, зважаючи на викладене, суд констатує, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки його не доведено поліцейським який склав протокол. А згідно з п.1 ч.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому враховуючи це, і оскільки суду не надано доказів наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, в діянні ОСОБА_1 , вчиненого нею 04 квітня 2023 року, провадження у справі щодо неї слід закрити.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 173-2, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) закрити.

Постанову може бути оскаржено до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Суддя Коваленко Д. С.