Справа № 523/8546/23
Номер провадження 3/523/4596/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Дяченко В.Г. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №427819 від 27 квітня 2023 року, ОСОБА_1 27 квітня 2023 року о 23:10 годині в м.Одесі по Київському шосе, 12/1, керував транспортним засобом марки «Nissan Rogue», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив вину у вчиненні не визнав пояснив, що 27 квітня 2023 року о 23:10 годині в м.Одесі по Київському шосе, 12/1, дійсно керував транспортним засобом марки «Nissan Rogue», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції. Останнім він пояснив, що не перебуває у стані алкогольного сп`яніння і погодився пройти медогляд у медичному закладі, при цьому запитав, що буде з його автомобілем, на що працівник поліції йому пояснив, що автомобіль залишиться на місці зупинки, і те, що без різниці, як він вирішить - чи відмовиться на місці чи поїде в медзаклад, відповідальність буде однакова. Тому він не бачив сенсу їхати в медзаклад. Додатково вказав, що направлення на огляд в медичний заклад йому працівники поліції не вручали.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя дійшов наступного.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 р. встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Як передбачено положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність заст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

За змістом ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Згідно з п.п. 4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Аналогічне передбачено п.п. 7, 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Згідно з п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008року №1103«Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічне вбачається з п. 6 розділу 10 наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Отже, у разі незгоди ОСОБА_1 з проведення огляду на місці зупинки або з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеними на місці зупинки, він мав бути направлений до закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно з додатком 1 до Інструкції, зазначене направлення має містити: найменування закладу охорони здоров`я; дату та час; П.І.Б. та контактні дані особи, яка направляється; документи на підставі якого встановлено особу; ознаки у зв`язку з якими направляється особа; засіб, яким проводився попередній огляд; результати огляду; серія та номер протоколу складеного поліцейським; дані про особу, яка склала направлення та її підпис.

Як вбачається з матеріалів справи, доказами у даній справі є протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення адміністративного правопорушення. Так з огляду на відеозаписи вбачається, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, однак після повідомлення працівником поліції про те, що автомобіль залишиться на місці зупинки засумнівався, і саме в цей час працівником поліції йому некоректного роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме «без різниці, як він зробить (чи відмовиться від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі чи поїде в медзаклад на огляд) відповідальність буде однакова - складено адміністративний протокол (20 хвилина відеозапису). Тобто фактично, працівник поліції схилив його до відмови від проходження медичного огляду шляхом дезінформації. Також, суддя констатує, що без долучення до матеріалів справи направлення в медичний заклад ОСОБА_1 , враховуючи, що відеозапис не підтверджує факт складання вказаного процесуального документу, посилання працівника поліції у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставним та свідчить про недотримання процедури фіксації факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суддя констатує, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, як у судовому засіданні, так і на місці зупинки транспортного засобу 27 квітня 2023 року, при цьому працівник поліції, як суб`єкт владних повноважень, повинен був виконати процесуальний обов`язок - на підтвердження правомірності свого рішення, довести обставини викладені у протоколі сукупністю належних і допустимих доказів, в даному випадку - відмову від проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог закону.

Суддя також звертає увагу, що повідомлення ОСОБА_1 на відеофіксації про вживання алкоголю не є підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення, оскільки такі пояснення не усувають та не можуть усунути недоліки складеного протоколу.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, положення ст. 266 КУпАП та вищевказаних підзаконних нормативних актів, які регламентують порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, сформовані матеріали про адміністративне правопорушення викликають сумнів у справжності обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та не свідчать про належну відмову водія ОСОБА_1 від медичного огляду на стан сп`яніння, що є безумовною підставою для визнання процедури огляду на стан сп`яніння недійсною, як прямо передбачено ч. 5 ст. 266 КУпАП. Отож, вона є недійсною та не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р.№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинності. Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. У справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, наявність чи відсутність стану сп`яніння у водія встановлюється лише на підставі огляду, проведеного у відповідності до вимог закону, а відмова ОСОБА_1 від такого огляду визнана недійсною, тому його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом не доведена, отже суддя приходить до висновку про закриття провадження у справі за відсутності у діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Керуючись ст.ст.130,247,251,284 КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя