Провадження 3/522/8860/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В., за участю секретаря судового засідання Левченко К.І. розглянувши матеріали, які надійшли із ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Кіровоград, техніка протичовнової батареї операційної бойової частини військової частини НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення в/ч НОМЕР_2 № 1/7 від 26.06.2023 року встановлено, що 26.06.2023 року близько 03.00 год., технік протичовнової батареї операційної бойової частини військової частини НОМЕР_2 старшина 2 статті ОСОБА_1 , прибув до розташування військової частини НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння. О 08:30 старшина 2 статті ОСОБА_1 , разом з начальником медичної служби лейтенантом ОСОБА_2 та командиром групи зв`язку капітаном лейтенантом ОСОБА_3 , проїхали до медичного закладу де був проведений огляд старшини 2 статті ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Як вбачається з висновку № 001270 від 26.06.2023 року ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначена подія була зафіксована та кваліфікована як порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КпАП України.

В судове засідання 30.06.2023 року ОСОБА_1 з`явився, свою вину заперечував та підстави виклав письмово в наданих до суду запереченнях. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 в якій він просив у разі призначення покарання врахувати його соціальний стан та призначити покарання у виді тримання на гаупвахті на 10 діб.

В своїх запереченнях ОСОБА_1 зазначив, що ним не порушувалися вимоги Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України та ст. 4 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», оскільки відповідно до матеріалів справи йому не інкримінується вживання алкогольних напоїв під час несення військової служби.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості щодо його перебування в нетверезому стані на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком дня. Отже, належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП, матеріали справи не містять. В зв`язку з чим, ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі № 522/12836/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується протоколом в/ч НОМЕР_2 № 1/7 від 26.06.2023 року про військове адміністративне правопорушення, рапортом ОСОБА_4 від 26.06.2023 року, поясненнями ОСОБА_1 від 26.06.2023 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001270 складено 26.06.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; та іншими матеріалами справи.

У відповідності до вимог п.п. 1.2,3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядником (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовцям або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямуванню на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Частина 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно достатті 1 Закону України «Про оборону України»особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в України», який затвердженоЗаконом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан, який продовжувався відповідними Указами Президента України.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Відтак в Україні продовжує діяти особливий період.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 06.04.2023 року вже притягувався до адміністративної відповідальності постановою Яворівського районного суду Львівської області, якою накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять ) грн.

Отже, правопорушення було вчинене в умовах особливого періоду, який на сьогодні діє в Україні, а саме під час дії воєнного стану, та повторно протягом року.

Згідно з службовою характеристикою, ОСОБА_1 за час проходження військової служби зарекомендував себе на достатньо професійному рівні, але середньо дисциплінованим військовослужбовцем.

Щодо посилання ОСОБА_1 про те, що відсутні відомості щодо його перебування в нетверезому стані на території військової частини, суд наголошує на тому, що воно спростовується рапортом ОСОБА_4 від 26.06.2023 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 3), а також висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001270 складено 26.06.2023 року (а.с. 1), на спростування якого ОСОБА_1 не представлено суду жодного доказу.

Водночас, суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв напередодні, а саме 25.06.2023 року вжив 2 бокали пива та 200 грам коньяку, про що прямо зазначив у поясненнях, які містяться в матеріалах справи та у своїх запереченнях (а.с. 4, 11).

При цьому, посилання ОСОБА_1 на те, що останній перебував у звільненні з 09:29 25.06.2023 року по 08:00 26.06.2023 року, на підтвердження чого надав копію з Книги обліку звільняємих військової частини НОМЕР_2 (а.с. 17-18), не можуть бути прийняті судом до увагу, оскільки ОСОБА_1 інкримінується перебування у розташуванні військової частини НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння саме 26.06.2023 року, тобто після перебування у звільненні військовослужбовця.

Щодо інших доводів ОСОБА_1 , Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність, відповідно до частини 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, повторне притягнення до відповідальності, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді арешту з утриманням на гауптвахті.

Також суд приходить до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не суд не вбачає підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Відповідно до п.12 ст. 5 ЗУ Про судовий збір звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 40-1, 172-20, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Кіровоград, техніка протичовнової батареї операційної бойової частини військової частини НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , визнати винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк десять діб.

Строк арешту з утриманням на гауптвахті - обчислювати з моменту затримання.

Відповідно до п.12 ст. 5 ЗУ Про судовий збір звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Кіровоград, техніка протичовнової батареї операційної бойової частини військової частини НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , від сплати судового збору.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Повний текст складений 6 липня 2023 року.

Суддя Косіцина В.В.