Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/589/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Бадердінова А. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., перевіривши апеляційну скаргу адвоката Беспалової Н.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.10.2023,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Беспалова Н.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 , оскільки скаржник був позбавлений можливості захисту прав під час розгляду справи в районному суді. Водночас копія постанови щодо ОСОБА_1 була отримана 17 жовтня 2023 року, що перешкодило вчасному зверненню з апеляційною скаргою.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги в частині поновлення строку апеляційного оскарження та матеріали провадження, приходить до висновку про те, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційним судом встановлено, що постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 винесена 10 жовтня 2023 року за участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Беспалової Н.О. (а.с. 37-42). Строк на її апеляційне оскарження закінчився 20 жовтня 2023 року.

24 жовтня 2023 року на вищевказану постанову захисник ОСОБА_1 адвокат Беспалова Н.О. вперше подала апеляційну скаргу та клопотання, відповідно до якого просила поновити строк на апеляційне оскарження.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 07 листопада 2023 року в задоволенні клопотання про поновлення строку відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто апелянту у зв`язку з тим, що не може бути обґрунтованою підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження те що, копію оскаржуваної постанови суду адвокат Беспалова Н.О. отримала лише 17 жовтня 2023 року, оскільки остання безпосередньо приймала участь під час розгляду справи разом із ОСОБА_1 , була обізнаною з прийнятим рішенням та в резолютивній частині постанови було роз`яснено порядок і строк її оскарження. Доказів на підтвердження відсутності можливості, або наявності об`єктивних перешкод та непереборної сили для вчасного звернення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності чи її захисником з апеляційної скаргою, матеріали справи не містили.

23 листопада 2023 року адвокат Беспалова Н.О. повторно подала апеляційну скаргу на оскаржуване рішення районного суду із клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване такими ж обставинами, які наведені в попередньому клопотанні і були предметом розгляду апеляційного суду, а саме, що копія постанови районного суду отримана нею 17 жовтня 2023 року, а також тим, що скаржник був позбавлений можливості захистити свої права при розгляді даної справи в районному суді.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 04.12.2023 відмовлено в задоволенні клопотання адвоката про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернуто апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Окрім того, судом наголошено, що адвокат Безпалова Н.О. у своєму клопотанні про поновлнення строку не зазначила, яким чином за її участі та участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, районний суд позбавив скаржника права на захист.

Третю апеляційну скаргу адвокат Безпалова Н.О. подала 22.12.2023, в якій зазначені ідентичні обґрунтування попередніх апеляційних скарг в частині поновлення троку на апеляційне оскарження постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.10.2023.

В новому клопотанні про поновлення строку, не наведено жодних інших поважних причин, які перешкоджали ОСОБА_1 та адвокату Беспаловій Н.О. подати апеляційну скаргу вчасно.

Зазначена апелянтом причина пропуску строку адвокатом не може бути визнана поважною, оскільки до поважних причин пропуску строку на оскарження судових рішень слід віднести обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на подачу скарги, подати її своєчасно.

Поважними причинами можуть бути, зокрема: важка хвороба учасника процесу, стихійне лихо або інші причини, які унеможливили своєчасне звернення до суду.

Поважність причин пропуску має довести апелянт, котрий заявив таке клопотання.

Разом з тим, подавши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та подавши апеляційну скаргу з пропуском встановленого ст. 294 КУпАП строку, апелянт зобов`язаний був навести поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, однак таких причин адвокатом не зазначено.

При цьому, мотиви клопотання адвоката з приводу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, з підстав того, що скаржник присутній був під час прийняття рішення, а постанову суду отримав 17.10.2023, що унеможливило вчасну подачу апеляційної скарги, не можуть вважатися достатніми для поновлення строку адвокату на апеляційне оскарження постанови.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та адвокат були присутніми в судовому засіданні 10.10.2023, в резолютивній частині постанови вказано прийняте рішення, роз`яснено порядок і строки оскарження. Відлік строку на оскарження постанови суду обраховується з дня її винесення, тобто з 10.10.2023.

Існування інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску адвокатом та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.

При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд у порядку нагляду.

Отже, приймаючи рішення про необхідність відмови адвокату Беспаловій Н.О. в поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

При цьому, суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що за правилами ч. 1 ст. 271 КупАП захисник подає скаргу на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, за дорученням та від імені особи, яка його запросила. Таким чином, оскарження захисником постанови суду у справі про адміністративне правопорушення є реалізацією права апеляційного оскарження особи, що його запросила, а отже право ОСОБА_1 на апеляційне оскарження у даному провадженні вже було неодноразово реалізоване адвокатом від його імені, з наведенням тих самих міркувань щодо підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, які раніше дістали оцінку у судових рішеннях, що набрали законної сили.

Повторне подання стороною захисту апеляційної скарги, з аналогічним за обґрунтуванням клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, належить вважати висловленням незгоди із вказаними судовими рішеннями та намаганням піддати їх ревізії, що є неприпустимим, крім того вбачається з боку сторони захисту зловживання правом на оскарження рішення суду.

Відповідно до Рішення ЄСПЛ «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 в п. 53 якого зазначено, що «… право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмежуванням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави…», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Згідно Рішення ЄСПЛ «Завалій та інші проти України» № 23342/14 від 20.09.2022, зазначено, що «…суди, порушуючи принцип юридичної визначеності, приймали до розгляду за відсутності достатніх підстав і задовольняли скарги, подані поза межами встановленого законодавством десятиденного строку для апеляційного оскарження. У зв`язку з цим Європейський суд дійшов висновку, що у цій справі було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції».

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги, що клопотання адвоката Беспалової Н.О. не містить відомостей про наявність поважних об`єктивних причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, враховуючи положення ч. 2 ст. 294 КупАП, апеляційний суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження відмовити, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання адвокату Беспаловій Н.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 , разом з доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Кабанова