Номер справи 220/1659/23
Номер провадження 3/220/834/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, старший лейтенант командир другого стрілецького взводу третьої стрілецької роти першого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягався, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Старший лейтенант ОСОБА_1 , відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, проходить військову службу у Збройних Силах України. У військовій частині НОМЕР_1 , на посаді командир другого стрілецького взводу третьої стрілецької роти першого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . В умовах особливого періоду, 20.11.2023 року приблизно о 01 год. 30 хв., старший лейтенант ОСОБА_1 знаходився в нетверезому стані в місці тимчасової дислокації військової частини в районі АДРЕСА_2 , чим порушив вимоги ст. ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 №548-ХІУ, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України 24 Закону України від 25.03.1992 N 2232-ХІІ Про військовий обов`язок і військову службу 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 також інкриміновано виконання ним обов`язків служби в нетверезому стані в умовах особливою періоду.

В судове засідання ОСОБА_1 , який був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, через командування військової частини НОМЕР_1 , на яке покладався обов`язок про повідомлення особи яка притягається до адміністративної відповідальності про місце, дату, та час судового засідання, не з`явився без поважних причин. Про причини свого неприбуття не повідомив. Надав клопотання про розгляд справи без його участі, визнання своєї провини, та просив суворо не карати.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1КпАП України).

Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлений про розгляд справи. З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченогостаттею 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, судом фактично встановлено наступне.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 3 статті 172-20 КУпАП, є зафіксоване у встановлений законом спосіб вчинення по-перше, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду, що і є підставою для складення відносно цієї особи протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 172-20 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності. Обов?язок щодо доведення вказаних обставин покладається на осіб, які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення, а саме на уповноважених на те посадових осіб органів управління Військової служби правопорядку у Збройних силах України. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 280 КУпАП). Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з?ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому був неодноразрово продовжений , у тому числі й діяв 13.11.2023 р.

Відповідно до ст..ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що військова дисципліна зобов?язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов?язків військової служби.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); ???на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; ??поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника) державної власності; 4) під час виконання обов?язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Протоколом серії 1СБ/27 від 20.11.2023 року, про військове адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлено фактичні обставини правопорушення, скоєного ОСОБА_1 , а саме факт його знаходження в нетверезому стані в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, 20.11.2023 року приблизно о 01 год. 30 хв., старший лейтенант ОСОБА_1 знаходився в нетверезому стані в місці тимчасової дислокації військової частини в районі АДРЕСА_2 , чим порушив вимоги ст. ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 №548-ХІУ, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України 24 Закону України від 25.03.1992 N 2232-ХІІ Про військовий обов`язок і військову службу 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Оцінюючи наданий доказ, на підтвердження факту появи ОСОБА_1 на території військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду, суд вважає його належним та допустимим, оскільки він складений уповноваженою особою командиром військової частини НОМЕР_1 , полковником ОСОБА_2 . Його зміст відповідає вимогами ст. 256 КпАП України, вказаний протокол містить підписи особи яка його склала. Містить підпис особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підтвердження ознайомлення зі змістом зазначених в протоколі норм. Містить підпис про роз`яснення йому прав за ст. 63 Конституції, та ст. 268 КУпАП, також підпис про отримання копії примірника протоколу.

Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1313 від 20.11.2023 року, за результатом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 проба позитивна, та складає клінічний показник 1,34 %.

Оцінюючи вказаний доказ з врахуванням наведеного вище, суд вважає, що він також є належним та допустимим, оскільки висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зроблений посадовою особою лікарем медичної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Також зазначені обставини підтверджуються письмовими поясненням свідка молодшого лейтенант ОСОБА_4 , командира третьої стрілецької роти першого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , згідно яких він пояснив що, він підтверджує, що 20.11.2023 року ним було виявлено старшого лейтенанта ОСОБА_1 в місці тимчасової дислокації в районі с. Шахтарське, Донецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови та запах алкоголю з порожнини рота. За підозрою в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння був направлений до м/п військової частини НОМЕР_1 для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольною, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1313 від 20.11.2023 року, встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 20.11.2023 року о 01 год. 55 хв. виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння - 1,34 проміле.

Крім того, зазначені обставини підтверджуються письмовими поясненням свідка солдата ОСОБА_5 , стрільця-помічника гранатометника першого стрілецького відділення другого стрілецького взводу третьої стрілецької роти першого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , згідно яких він пояснив що, він підтверджує, що 20.11.2023 року старший лейтенант ОСОБА_1 був виявлений в місці тимчасової дислокації в районі с. Шахтарське, Донецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови та запах алкоголю з порожнини рота. За підозрою в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння був направлений до м/п військової частини НОМЕР_1 для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольною, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1313 від 20.11.2023 року, встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 20.11.2023 року о 01 год. 55 хв. виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння - 1,34 проміле.

Статус ОСОБА_1 , як військовослужбовця, підтверджується посвідченням офіцера серії НОМЕР_3 .

Таким чином, суду надано достатні, належні та допустимі докази наявності в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за епізодом появи військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Щодо епізоду адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , а саме виконання ним обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння у дату, час та за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення (20.11.2023 р. приблизно о 01-30 год.), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950р., рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотнє.

Так, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо перебування ОСОБА_1 20.11.2023 р. нетверезому стані у робочий час, або на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань на території військової частини НОМЕР_1 або під час виконання обов?язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку. Тобто суду не надано жодних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 виконував у нетверезому стані обов?язки військової служби та коло таких обов`язків (спеціальних обов`язків, службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою) у протоколі не визначено.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимогист.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя («Malofeyeva v. russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04, «Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Таким чином, вказаний епізод, який інкримінується ОСОБА_1 суд визнає недоведеним, що не виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за епізодом появи на території військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду, який є самостійним складом даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Згідно даних характеристики від командира стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 за місцем служби характеризується посередньо, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності та доказів зворотньому не надано, відомостей про утримання ОСОБА_1 неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не надано.

Таким чином, враховуючи особу ОСОБА_1 , враховуючи ступінь його вини у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи обставини що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, яким є визнання своєї вини у скоєному правопорушенні, скоєння адміністративного правопорушення вперше, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у вигляді штрафу, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідо до п. 13 ч. 1 стю 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Натомість, предметом розгляду даної справи є питання про притягнення до адміністративної відповідальності особи, отже вказана справа не є справою, яка пов`язана з порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні.Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, ч. 3 ст. 172-20 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на розрахунковий рахунок UA0005662, код класифікації доходів бюджету-21081100,МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, отримувач коштів Донецьке ГУК/Великоновос. СТГ/21081100, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ)-02895834.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави на розрахунковий рахунок UA 0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) -02895834, судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: О.А. Дурач