ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/983/23 Справа № 204/3847/23 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Солнцева О.Ю. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу адвоката Солнцева О.Ю. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ПП ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 гривень.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 25 лютого 2023 року о 20 год. 50 хв. у м. Дніпро, пров. Жоржинський, буд. 5/1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано на відеокамери 471433, 471264, 470210. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат Солнцев О.Ю. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2023 року, скасувати її та закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що :

- від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, у протоколі не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан саме наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

- у протоколі не сформульовано, який саме огляд і в який спосіб має пройти ОСОБА_1 на вимогу поліцейського, а тому правопорушник не мав можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється). Таким чином, твердження суду про однозначну відмову ОСОБА_1 від проходження запропонованого йому огляду не узгоджується з матеріалами справи;

- поліцейськими не було залучено свідків під час складання протоколу;

- на відео видно, що ОСОБА_1 повністю адекватний і культурно висловлюється, у нього відсутні зазначені в протоколі і рішенні суду візуальні первинні ознаки сп`яніння: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя тощо);

- в матеріалах справи відсутнє належне направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я;

- ОСОБА_1 не відстороняли від керування;

- рапорт поліцейського не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку адвоката Солнцева О.Ю., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи позицію апелянта щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався зазначених вимог закону в повному обсязі, а доводи апеляційної скарги стосовно відсутності підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами справи.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 043352 від 25 лютого 2023 року, диском з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, та іншими матеріалами справи.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

Так, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; - лікарем закладу охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

В пункті 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», що затверджений Постановою Кабінета Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційним переглядом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Посилання апелянта на те, що огляд ОСОБА_1 та складання протоколу було проведено без присутності двох свідків, що є порушенням Інструкції, не заслуговують на увагу з огляду на те, що відповідно до абзацу 2 ст. 266 КУпАП зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-ІХ від 16 лютого 2021 року, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку складання протоколу щодо ОСОБА_1 фіксувався на бодікамери працівників поліції, тож не було й підстав для запрошення свідків для проведення даної процедури, що цілком узгоджується з приписами вищезазначеної норми закону.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 043352 від 25 лютого 2023 року у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, що підтверджується також і відеозаписом з місця події від 25.02.2023 року, яким, крім того, зафіксовано й те, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі не погодився. Крім того, як слушно зауважив суд першої інстанції, з чим повністю погоджується й апеляційний суд, сам ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, так як вважає, що співробітник поліції не компетентно ставить ознаки якихось сп`янінь у його організмі. Дана обставина також підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Тож, судом першої інстанції водія ОСОБА_1 цілком вірно визнано винним у порушенні п. 2.5 ПДР, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що також є самостійним складом адміністративного правопорушення, яке тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КупАП.

Твердження апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє належним чином складене направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі не приймається до уваги, оскільки пропозиція пройти огляд в медичному закладі та відмова водія зафіксована на відеозаписі події, наявному у матеріалах справи.

Що стосується відсутності в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування, цей факт, на думку апеляційного суду, не спростовує висновки суду першої інстанції щодо винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. До того ж, це спростовується матеріалами справи, де в рапорті працівника поліції зазначено, що водія було відсторонено від керування транспортним засобом відповідно до ст. 266 КУпАП, автомобіль залишено на місці порушення ПДР.

Щодо того, що рапорт працівника поліції не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що сам по собі такий рапорт не має преюдиційного значення для вирішення питання винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, цей факт встановлюється судом на підставі наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Отже, перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження зібраними доказами, що містяться у матеріалах справи у відповідності зі ст. 251, 252 КупАП, і доводи апеляційної скарги не схиляють суд апеляційної інстанції до висновку про необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Підсумовуючи викладене апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були досліджені під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Також судом в даному випадку обґрунтовано накладено на ОСОБА_1 стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

У контексті вищенаведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування, у зв`язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Солнцеву О.Ю. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Солнцева О.Ю. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Г.П. Слоквенко