П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року м. Київ

Справа № 755/13971/23

Провадження: № 33/824/5477/2023

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 07 листопада 2023 року, винесену під головуванням судді Козачук О.М.,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 07 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Не погодившись із таким судовим рішенням, 20 листопада 2023 ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу до суду першої інстанції, в якій просив скасувати постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 07 листопада 2023 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що його захисником було заявлено клопотання про необхідність повернення на доопрацювання протоколів, оскільки вони не містили інформації про час та місце розгляду справи, про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, а також не було визначено ознак сп`яніння.

Вважає, що протокол ААД №03678 не відповідає диспозиції ч.4 ст. 130 КУпАП, оскільки в протоколі зазначено, що водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційна скарга також містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 07 листопада 2023 року, яке обґрунтоване тим, що постанову було вручено ОСОБА_1 лише 13 листопада 2023 року.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ст. 289 КУпАП у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Обмеження на реалізацію право на оскарження, яке може полягати у не поновленні строку скаржнику, порушить саму суть права. Фактично, без поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник буде позбавлений на реалізацію важливого елемента права на справедливий суд, як право на звернення до апеляційного суду за захистом своїх прав.

Як убачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова була винесена 07 листопада 2023 року, а вручена ОСОБА_1 13 листопада 2023 року.

З огляду на викладене, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 07 листопада 2023 року пропущений скаржником з поважних причин, а тому клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

В судовому засіданні адвокат Звірюк С.Л. в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, районний суд посилався на дані, відображені у протоколах про адміністративне правопорушення, відеозаписі з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, роздруківці газоаналізатора «Drager», згідно якої зафіксовано результат 0,78 проміле, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, довідці старшого інспектора з о/д відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП Петрук В., рапорті працівника поліції, письмових поясненнях.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 , 02.09.2023 року, о 20 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Hyundai Sonata», державний номер НОМЕР_1 , в м. Києві по проспекту Тичини, 8, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження автомобілів, заподіяння матеріальних збитків та порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 залишив місце події не дочекавшись працівників поліції, чим порушив п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 031678 від 02 вересня 2023 року, ОСОБА_1 02.09.2023 року керував транспортним засобом та після ДТП був в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водій проходив за допомогою приладу «Drager» 6820 ARJL 0258, тест № 2665, результат 0,78 %. Водій вказав, що вживав алкоголь після скоєння ДТП, а саме горілку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10А Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення складені у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, викладена у протоколах суть правопорушень є зрозумілою.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування обставин, викладених в протоколах ААД №031676 та ААД № 031677, тобто ОСОБА_1 не спростовує того факту, що він керував транспортним засобом, вчинив ДТП та залишив місце події, що також підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд відмічає, що його вина встановлена на підставі належних доказів.

Доводи скаржника про те, що суть правопорушення не відповідає диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки в протоколі визначено відповідні обставини, які збігаються із ч. 4 ст. 130 КУпАП, а саме зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та після ДТП був в стані алкогольного сп`яніння, вказав, що вживав алкоголь після скоєння ДТП.

Диспозиція ч.4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 266 КУпАП передбачено, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких с підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу ІІ Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Встановлено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції. Результати огляду показали, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився із результатами огляду (0,78 промілле) та зазначив, що вживав алкоголь після вчинення ним ДТП.

Вказаний відеозапис містить необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення, а тому такий доказ відповідає вимогам ст. 251 КУпАП.

ОСОБА_1 не спростовував факту перебування в стані алкогольного сп`яніння, ні під час проходження огляду, а ні під час розгляду справи.

Слід відмітити й те, що ОСОБА_1 , під час підписання протоколу про адміністративне правопорушення, будь-яких зауважень чи заперечень щодо суті інкримінованого йому правопорушення, дій працівників поліції, процедури проходження огляду на стан сп`яніння не висловив.

Доводи скаржника про відсутність в протоколі про адміністративне порушення часу розгляду справи та інформації про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 поставив свій підпис у відповідній графі про роз`яснення йому прав та обов`язків та повідомленні, що розгляд справи відбудеться у Дніпровському суді м.Києва за викликом суду. Варто відмітити, що саме суд призначає справу до розгляду, а тому працівник поліції не міг визначити дату та час в протоколі.

Щодо посилань на відсутність в протоколі визначених ознак сп`яніння ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що йому було інкриміновано правопорушення, яке передбачає саме перебування в стані алкогольного сп`яніння, що і було зафіксовано працівником поліції, а не з ознаками такого сп`яніння, тобто, визначення в протоколі вказаної інформації не було необхідним. При цьому, ознаки сп`яніння, які стали підставою для проходження огляду були зазначені працівником поліції в направленні водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового рішення та спростовували його висновки апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Оцінивши усі докази у справі як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини правопорушення та, як наслідок, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. ст. 33, 36, 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Слід зазначити, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») від 29 червня 2007 року).

Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу, а тому дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак підстави для скасування постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 07 листопада 2023 рокувідсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 07 листопада 2023 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 07 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 07 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Невідома