Справа №521/7263/23
Номер провадження 3/521/6705/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2023 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Роїк Д.Я., при секретарі Примакіній С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, за протоколом складеним відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ААД №427240 від 05.02.2023 року про адміністративне правопорушення, 05.02.2023 року об 20 годині 35 хвилин в м. Одесі по вул. Овідіопольська дорога, 3/5 водій ОСОБА_1 керував т/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 приймав участь, надав письмові заперечення по суті складеного протоколу, пояснивши, що його невідповідна поведінка була зумовлена нападом вегетосудинної дистонії, який стався на фоні глибокої стомленості та сімейних негараздів. Крім цього, зауважив, що не заперечував проти проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, поїхавши до медичного закладу, однак наполягав на дослідженні будь якого біологічного середовища, окрім сечі, через фізичні вади. У зв`язку з чим, просив провадження по справі закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративного провадження, приходжу до наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

За правилами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожньому руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно положень ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наказом від 09.11.2015 року № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктами 12, 15 розділу ІІІ Інструкції визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, відеозаписів з бодікамер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ОСОБА_1 був доставлений до спеціалізованого медичного закладу працівниками поліції, де йому було запропоновано здати сечу. Досліджене судом відео підтверджує твердження особи, що йому було запропоновано здати для дослідження біологічне середовище виключно у вигляді сечі. А неможливість здати сечу була розцінена працівниками поліції як відмову від проходження, що порушує вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 22, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

На підтвердження неможливості здачі сечі саме через вади здоров`я, ОСОБА_1 було надано відповідні медичні довідки. Попри це, він не заперечував проти здачі будь якого іншого біологічного середовища.

Крім цього, ОСОБА_1 було надано аудіозапис його розмови з працівником поліції на предмет можливості здачі крові для проведення дослідження, на що було отримано відмову та зауважено, що у разі не здачі сечі, його дії будуть розцінені як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою та виключною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 року, та вимог ст. 256 КУпАП, суд не може вважати його належним та допустим доказом у справі.

Як вже зазначалося доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, судом було досліджено наданий відеозапис з нагрудних камер працівників поліції під час оформлення протоколу по справі про адміністративне правопорушення та встановлено, що він суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 виходячи з наступного.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», від 2 липня 2015 року, №580-VIII, поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями підпункту 1 пункту 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція), передбачено, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Вимогами пункту 5 розділу ІІ Інструкції установлено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

До того ж, підпунктом 1 пункту 1 та пункту 2 Розділу IIV Інструкції визначено, що під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняється самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу . Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

З наданих до суду разом з протоколом серії ААД № 427240 від 05.02.2023 року видеофайлів вбачається, що записи не носять непереривний характер, неодноразово перериваються, зокрема о 21.02.54, 21.17.54, 21.47.55, 22.02.55, 22.17.57.

На відеозаписах долучених до адміністартвиного протоколу без ідентифікації пристрою або бодікамери, дати та часу запису, зафіксований рух транспортного засобу BMW, д.н.з. НОМЕР_3 , зупинку та особу, яка виходить з автомобіля, однак ідентифікувати особу як ОСОБА_1 не можливо.Цей запис зроблено в темний час доби без вуличного освітлення, а інші записи зроблені на бодікамери № 471511 та 473677 на вулиці з вуличним освітленням, що порушує хронологію відображення подій.

Із відеозаписів не можливо встановити, з яких причин відбулося зупинення транспортного засобу BMW, д.н.з. НОМЕР_3 , та витребування документів саме у ОСОБА_1 .Відеозаписи надані суду з бодікамер поліцейських, долучені як доказ, розпочинаються о 20 годині 49 хвилин, в протоколі вказано що ОСОБА_1 керував т/з о 20 годині 35 хвилин. Крім того, на всіх відеозаписах останній стоїть біля т/з з боку пасажирських дверей або сидить на пасажирському місці.

Вищевказані розбіжності та протиріччя між обставинами вказаними в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписами з бодікамер 471511 та 473677 не дають змоги суду встановити в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення передбаченого п 2.5 Правил дорожнього руху.

Співробітник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не був членом автоекіпажу поліції, який зупиняв транспортний засіб BMW, д.н.з. НОМЕР_3 , та навіть не був свідком зупинки указаного транспортного засобу

Європейський Суд з прав людини у справі «Кобець проти України» 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, яка встановлена у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 року (п.146), принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи

Враховуючи викладене, з огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з огляду на викладене, оскільки суду не було надано належних та достовірних доказів того, що працівниками поліції виконано вимоги ст. 266 КУпАП, тому слід вважати, що в такому випадку відсутнє порушення останнім вимог Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому дана справа підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення не накладається, судовий збір відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, не стягується.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: Д.Я. Роїк