ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2822/23 Справа № 213/3249/23 Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Васильченко Н.Г., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Васильченко Н.Г. на постанову судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 03 липня 2023 року близько 14:37 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту з бабусею чоловіка ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство, а саме дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні у бік ОСОБА_1 нецензурної лайки та погрозах застосувати фізичну силу, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю характеру, чим порушено ЗУ №2229-8 від 07.12.2017 «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Постановою судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Мотивуючи вказану постанову, суддя зазначив, що правопорушення вчинено 03 липня 2023 року, і оскільки на час розгляду даного протоколу вийшов строк притягнення до адміністративної відповідальності, то провадження підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, постанову скасувати та прийняти нову постанову про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що справу розглянуто суддею за відсутностю та без належного повідомлення ОСОБА_2 . В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не забезпечив повного та об`єктивного розгляду страви та не встановив ряд обставин, які мають значення для прийняття правильного та законного рішення. Суд не з`ясував, чи правильно складений протокол, чи було вчинено адміністративне правопорушення, не встановив наявність вини ОСОБА_2 , не розглянув клопотання захисту та не надав належної оцінки своїй позиції щодо закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не є особами, переліченими у ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на яких поширюється сфера дії законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Суд не врахував, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, а є наявні ознаки конфліктної ситуації між нею та ОСОБА_1 з приводу неприязних стосунків, які існують між ними протягом багатьох років.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 03 липня 2023 року близько 14:37 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту з бабусею чоловіка ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство, а саме дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні у бік ОСОБА_1 нецензурної лайки та погрозах застосувати фізичну силу, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю характеру, чим порушено ЗУ №2229-8 від 07.12.2017 «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

На обґрунтування вчинення ОСОБА_2 інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, матеріали справи містять: копію паспорту ОСОБА_2 , рапорт від 03.07.2023 року про отримання повідомлення на 102 про вчинення правопорушення ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 та реєстрація цього повідомлення поліцією, заява ОСОБА_1 від 03.07.2023 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 щодо подій, які мали місце 03.07.2023 року, пояснення ОСОБА_2 щодо подій, які мали місце 03.07.2023 року, відповідь від 28.07.2023 року за № 615 надана КНП «Криворізька міська лікарня № 17» Криворізької міської ради на запит СВ ВП № 6 відносно ОСОБА_1 .

З огляду на долучені до протоколу пояснення сторін вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник конфлікт.

Разом з цим, достатніх доказів щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП , що полягає у вчиненні домашнього насильства, а саме дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в сторону ОСОБА_1 нецензурної лайки та погрозах у застосуванні фізичної сили, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_1 , чим порушено ЗУ №2229-8 від 07.12.2017 «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що нецензурна лайка в межах конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Васильченко Н.Г строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника Васильченко Н.Г. задовольнити.

Постанову судді судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя