ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8570/23
провадження № 3/753/3871/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Якусик О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 травня 2023 року матеріали справи передано на розгляд судді Якусику О.В.

Згідно з протоколом серії ААД № 150334, 14 травня 2023 року о 00:15 год. в місті Києві, Харківська площа 1 водій ОСОБА_1 керував ТЗ MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані (з ознаками алкогольного сп`яніння), а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання 30 червня 2023 року з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Северин Я.В., яка просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник посилалася на те, що (1) у порушення п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 6 листопада 2015 року, у протоколі не зазначено, до якого структурного підрозділу відноситься взвод № 1 рота № 1 батальйон № 4 полк № 2, поліцейським якого складено протокол; (2) у протоколі не відображена обов`язкова об`єктивна сторона, а саме в якому стані перебував ОСОБА_1 , а караність діяння за керування транспортним засобом в «стані (з ознаками алкогольного сп`яніння)» не передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення; (3) поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а внесена до протоколу відмітка про це містить неправдиві відомості; (4) процедура огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння розпочата безпідставно, оскільки у поліцейського були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, а тому всі подальші наслідки такого огляду та відмови від нього мають недопустимий характер. Наведене підтверджується тим, що до матеріалів справи не долучено постанови про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , в якій би було відображено причини зупинки транспортного засобу; (5) з відображених у протоколі даних неможливо дійти однозначного висновку про місце вчинення правопорушення, оскілки вказана у протоколі адреса не існує в межах міста Києва.

ОСОБА_1 у наданих до суду письмових поясненнях-запереченнях також просив закрити провадження у справі з підстав, аналогічних наведеним захисником.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною другою статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення..

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною шостою статті 266 КУпАП встановлено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується долученим до протоколу відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, що був досліджений судом.

Оцінюючи наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис, суд дійшов висновку, що ним підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд зазначає, що пункт 2.5 Правил дорожнього руху покладає на водія безумовний обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, а наявними у матеріалах справи доказами не підтверджується існування обставин, які б могли дати суду підстави для висновку про наявність у діях інспекторів УПП ознак провокації чи спонукання ОСОБА_1 до відмови від проходження такого огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі.

З доданого відеозапису слідує, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду носила ініціативний і усвідомлений характер (диск 1, час відеозапису 00:31:34) і така відмова була озвучена після його консультації з адвокатом, про що зазначив сам ОСОБА_1 (диск 1, час відеозапису 00:32:22), що також спростовує доводи захисника про незабезпечення йому можливості реалізувати право на правову допомогу.

При цьому питання правомірності (наявність або відсутність підстав) зупинки поліцейським транспортного засобу, на що посилалися ОСОБА_1 та його захисник, не впливає на необхідність виконання такого обов`язку та може бути предметом самостійного оскарження.

Щодо цих доводів, суд зазначає, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейським о 00 год. 15 хв., тобто під час дії комендантської години у м. Києві.

Як визначено п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2020 року № 573, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Пунктом 7 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Відтак, суд вважає, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , за встановлених обставин не була безпідставною.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у сукупності з іншими обставинами справи та поясненнями ОСОБА_1 , вони визнаються судом достовірними та достатніми для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника щодо неможливості встановити місце вчинення правопорушення, оскілки вказана у протоколі адреса не існує в межах міста Києва, суд вважає необґрунтованими, оскільки (1) згідно з наданою захисником відповіддю Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Харківська площа розташована у Дарницькому районі міста Києва, тобто у межах міста Києва; (2) наявна на відеозаписі з нагрудної камері поліцейського мітка координат (50.40215 N 30.68129 E) дозволяє точно встановити місце вчинення правопорушення і місце складання протоколу про адміністративне правопоруення; (3) захисником не обґрунтовано, яким чином неточність у протоколі про адміністративне правопорушення у зазначенні такої адреси унеможливлює встановлення обставин вчинення правопорушення.

Так само суд не враховує і посилання захисника на відсутність зазначення у протоколі структурного підрозділу, до якого відноситься взвод № 1 рота № 1 батальйон № 4 полк № 2, поліцейським якого складено протокол, оскільки відсутність цих даних у протоколі не унеможливлює встановлення обставин правопорушення, а захисником натомість не спростовано наявність у сержанта поліції Непопа В.К. повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Частиною другою статті 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи, викладене, обставини та характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах санкції вказаної статті.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у статті 5 вказаного Закону.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього підлягає стягненню судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, що на день розгляду справи становить 536,80 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, АДРЕСА_1 ) визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя О.В. Якусик