Провадження № 3/761/7349/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н. В., розглянувши матеріали, які надійшли з ГУ ДПС України у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2023 посадовою особою ГДІ ГУ ДПС України у м. Києві Падалка Т.В., за результатами проведення фактичної перевірки магазину за адресою АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність ПП «ІНФОРМАЦІЯ_2», податкова адреса: АДРЕСА_3 , складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до якого головний бухгалтер ПП «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_1 з 01.01.2023 по 02.08.2023 порушила порядок проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: проводила розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій без роздрукування та видачі відповідних розрахункових документів встановленої форми та змісту (відсутнє цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої), чим порушила п. 1 п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що зафіксовано в акті перевірки, бланк акта № 006695.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

11.10.2023 від представника ОСОБА_1 - адвоката Андрусенко К.І. надійшло клопотання про повернення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання, оскільки до матеріалів справи не додано документів, які б підтверджували повноваження Падалко Т.В. на складання протоколу про адміністративне правопорушення; протокол складено не власноручно; запрошення на складання протоколу про адміністративне правопорушення не було надіслано ОСОБА_1 належним чином; до протоколу про адміністративне правопорушення не додано документів, які підтверджували віднесення осіб, котрі підписали акт засвідчення факту неявки для складання акту, до посадових осіб податкового органу; до матеріалів справи не долучено документи, які б підтверджували факт надсилання/ отримання протоколу ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Андрусенко К.І. заперечував наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, просив закрити провадження у справі.

Суддя, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Андрусенко К.І., дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила п. 1 п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Об`єктом правопорушень, передбачених ч.1 ст. 155-1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, суб`єктивна та об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 ч. 1 КУпАП, полягає в умисному порушенні особою встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Стаття 155-1ч.1КУпАП є бланкетною правовою нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно - правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Суб`єктом відповідальності за порушення вимог встановлених п. 2 ст.3Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є суб`єкт господарювання.

Відповідно до ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

У частині 1 статті 128 ГК України зазначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 ч. 1 КУпАП до матеріалів справи додано: протокол про адміністративне правопорушення від 29.08.2023 за №29896, копія акту (довідка) фактичної перевірки від 03.08.2023 № 51814/26/15/07/ 31723790 , акт засвідчення факту неявки від 29.08.2023 №4815-/26-15-07-07-00-17; наказ (розпорядження) № 6-К від 09.01.2023 про прийняття на роботу головного бухгалтера ПП «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_1 .

Разом з цим з долучених до матеріалів справи судом встановлено, що перевірка проводилась органами ДПС відносно суб`єкта господарської діяльності магазину ПП «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, а не особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка, є головним бухгалтером, до обов`язків якої не входить проведення розрахункових операцій та видача розрахункових документів (чеків) встановленої форми та змісту, доказів зворотного суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частина 2 ст. 251 КУпАП наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, за змістом ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, оцінюючи додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, суд дійшов висновку, що поданій справі не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.155-1ч.1КУпАП, оскільки аналіз положень цієї статті, її банкетний характер. Додані до протоколу письмові докази не містять у собі фактичних даних, з яких слідує, що ОСОБА_1 дійсно є суб`єктом вказаного правопорушення, а саме особою, яка відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснює розрахункові операції, або посадовою особою, до компетенції якої належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 ч. 1 КУпАП.

Відповідно п. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку суд приходить до висновку, що в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 ч. 1 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 9, 40-1, 155-1 ч. 1, 245, 251, 252, 247, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 155-1 ч. 1 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: