Провадження № 3/202/6448/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Логвіненко Т.Г., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, що надійшли з УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, який працює у Запорізький хліб завод № 5, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст.10, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 185156 від 13.05.2023, 13.05.2023 об 11 годині 27 хвилин в м. Дніпро по вул. Дніпросталівська, буд. 11-б, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом BMW 53 І, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі з двосторонніх рухом, що має дві смуги для руху в одному напрямку, виїхавши на призначений для зустрічного руху бік дороги та здійснюючи обгін транспортного засобу Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водій ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку та повертав ліворуч, в результаті чого скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав та пояснив, що в його діях відсутні порушення ПДР України.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали додані до нього, з`ясувавши обставини справи, та відповідно до ст.252 КУпАП оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який йому інкримінується, а саме ст.124 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з п.1, 2ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення органом поліції надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 185156 від 13.05.2023; схему ДТП до протоколу про адміністративного правопорушення від 13.05.2023; письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

Разом з тим, на підтвердження невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 було надано висновок експертного дослідження № ЕД-19/104-23/19630 ІТ від 13.06.2023, відповідно до якого, відповідно до висновку якої в дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, за вихідними даними, які містяться у висновку експертного дослідження від 13.06.2023 № СЕ-19/104-23/19630-ІТ водій автомобіля «Мазда-6», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України. Дії водія ОСОБА_3 у даному випадку не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10,4 ПДР. В дорожньо-транспортній обстановці. В дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, водій «БМВ 530і», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 та 10.1 ПДР України. В діях водія ОСОБА_1 у даному випадку не вбачається невідповідностей вимогам п.п. 10.1 та 12.3 ПДР, які з технічної точки зору могли перебувати в причинному зв`язку з настанням події даного ДТП.

Крім того, за клопотанням ОСОБА_1 , постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2023 року було призначено судову автотехнічну експертизу.

На підставі вищевказаної постанови судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного експертно криміналістичного центру Івахненком Є.О. було проведено автотехнічну експертизу № СЕ-19/104-23/26949-ІТ від 17.10.2023, відповідно до висновку якої в дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, за вихідними даними, які містяться у висновку експертного дослідження від 13.06.2023 № СЕ-19/104-23/19630-ІТ водій автомобіля «Мазда-6», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України. Дії водія ОСОБА_3 у даному випадку не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10,4 ПДР. В дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, за вихідними даними, які містяться у висновку експертного дослідження від 13.06.2023 № СЕ-19/104-23/19630-ІТ, водій «БМВ 530і», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 та 10.1 ПДР України. В діях водія ОСОБА_1 у даному випадку не вбачається невідповідностей вимогам п.п. 10.1 та 12.3 ПДР, які з технічної точки зору могли перебувати в причинному зв`язку з настанням події даного ДТП.

За відсутності підстав для сумнівів у правильності вищевказаного висновку, з урахуванням того, що дослідження проведено компетентними експертами за відповідним фахом, на підставі сукупності всіх фактичних обставин, які узгоджуються з тими, що були встановлені в судовому засіданні, а також враховуючи, що дані висновки є такими, що узгоджуються з іншими доказами у справі, приймаються до уваги судом як належні і допустимі докази, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Згідно з вимогами ст.15 ЗУ «Про судову експертизу», проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Відповідно до п.11 постанови про затвердження Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, державні спеціалізовані установи судової експертизи проводять судову експертизу у кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік на проведення судових експертиз.

Таким чином, враховуючи, що судова автотехнічна експертиза в даній судовій справі була призначена на підставі постанови суду 17.10.2023 року, судові витрати за проведення автотехнічної експертизи в розмірі 3824 грн. 00 коп. слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, 124, 221, 247, 252 276, 277, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в розмірі 3824 грн. 00 коп. віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Т. Г. Логвіненко