Справа № 451/804/23
Провадження № 3/451/444/23
ПОСТАНОВА

іменем України

03 липня 2023 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Патинок О.П., розглянувши матеріали адміністративної справи № 451/804/23, які надійшли з Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, інваліда ІІ групи,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, якому роз`яснені права передбачені ст. 268 КУпАП,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 28.05.2023 о 10 год. 52 хв. в с. Яструбичі, Червоноградського району Львівської області, по вул. Зелена, 180, керував т/з скутером «HONDA» б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння рух, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінняу встановленому законодавством порядку на місці зупинки чи найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав, вказав, що 28.05.2023 керував скутер «HONDA», напередодні випив келих вина, тому відмовився проходити огляд, просить суворо не карати.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (стаття 130 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 28.05.2023 о 10 год. 52 хв. в с. Яструбичі, Червоноградського району Львівської області, по вул. Зелена, 180, керував т/з скутером «HONDA» б/н та являвся учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №016080 від 28.05.2023 складеного інспектором ВРПП Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Федорчак О.В., вбачається, що ОСОБА_1 28.05.2023 о 10 год. 52 хв. в с. Яструбичі, Червоноградського району Львівської області, по вул. Зелена, 180, керував т/з скутером «HONDA» б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння рух, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки чи найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

З оглянутого в ході розгляду справи відеозапису видно, що працівниками поліції було зупинено скутер марки «HONDA», яким керував ОСОБА_1 без мотошолома. В останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та за допомогою приладу «Драгер», у встановленому законом порядку відмовився (а.с.10).

Згідно п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Водночас, процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена:

-Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі по тексту Порядок).

Відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як вбачається з матеріалів справи, та відеозапису ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медзакладі.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено поліцейським правомірно із дотриманням вказаних вище Інструкцій та Порядку, до якого також долучено диск з відеозаписом.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, підтверджується також:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де встановлено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера відмовився. Ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук (а.с.4);

- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції від 28.05.2023, з якого видно, що ОСОБА_1 направлявся в «Червоноградську ЦМЛ ЧМР» для проведення медичного огляду, проте ОСОБА_1 відмовився від огляду(а.с.5);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.05.2023 серії БАД №196668з якої видно, що ОСОБА_1 було притягнуто за ч. 2 ст. 126 КУпАП, ч.1 ст. 121-3 КУпАП, ч. 5 ст.121 КУпАП (а.с.7);

- довідками інспектора ВРПП Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області О.Федорчак від 28.05.2023, про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія не отримував (а.с.8-9);

- рапортом інспектора ВРПП Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області О.Федорчак від 28.05.2023, з якого вбачається, що в ході патрулювання Червоноградського району у Львівській області, близько 10 год. 52 хв. в с.Яструбичі по вул. Зелена, 180, був помічений т/з скутер «HONDA» б/н, водій якого керував даним транспортним засобом не маючи мотошолома, було прийнято рішення зупинити вказаний скутер. При перевірці у водія ОСОБА_1 було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в найближчому медичному закладі відмовився. На гр. ОСОБА_1 було складено адміністративну постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП, ч.1 ст. 121-3 КУпАП, ч. 5 ст.121 КУпАП та адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.6).

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відмова.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, законодавцем не передбачено іншої правової підстави для незастосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення не отримала посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно з положенням ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ Про міжнародні договори України та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Аналізуючи положення міжнародних актів, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011) наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд звертає увагу на позицію висловлену у постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справах №753/18479/16-к від 22.05.2018, №171/869/21 від 21.06.2022, в яких колегія суддів дійшла висновку, що рівними перед законом у частині призначення покарання та реалізації своїх прав будуть як особи, які на час вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, мали право на керування транспортним засобом, так і особи, які його не мали.

Тому та обставина, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 286-1 КК України, не маючи права на керування транспортними засобами, не є перешкодою для застосування до нього обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права на керування транспортними засобами, оскільки після відбуття основного покарання останній може мати змогу набути відповідне право, отримавши посвідчення водія.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що на ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, при цьому не маючи права на керування транспортними засобами, слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, оскільки після сплати штрафу, останній може мати змогу набути відповідне право, отримавши посвідчення водія.

Щодо стягнення судового збору, то суд зазначає, що згідно із наданого ОСОБА_1 пенсійного посвідчення, останній є інвалідом 2 групи довічно, а тому відповідно до положень п.9 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.

На підставі ст. ст. 9, 23, 33, 34, 40-1, ч.1 ст. 130 КУпАП та керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області, прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено.

СуддяО. Патинок