18.12.23
Справа № 643/1728/23
Провадження № 3/635/958/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 грудня 2023 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Березовської І.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Остропілець В.І.,

секретаря Гусейнова Е.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Пісочин Харківського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 456143 від 12 лютого 2023 року, ОСОБА_1 12 лютого 2023 року о 00 годині 10 хвилини в смт Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Рижівська, буд. 171, керував транспортним засобом Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме:

- п.2.5 Правил дорожнього руху України «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення та пояснив, що 12 лютого 2023 року перебував в гостях у ОСОБА_2 за адресою: смт Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Рижівська. Ввечері він з ОСОБА_2 вийшов покурити біля свого автомобіля. В цей час під`їхали працівники поліції, які повідомили йому, що він керував транспортним засобом та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager. Він відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager, оскільки транспортним засобом не керував, про що зазначив працівникам поліції. Працівники поліції його пояснення проігнорували та без його згоди доставили його в медичний заклад для огляду на стан сп`яніння, де він також відмовився від огляду на стан сп`яніння з тих підстав,що не керував транспортним засобом. Після чого працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Остропілець В.І. в судовому засіданні просила провадження у справі про адміністративне правопорушення,передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначила, що працівниками поліції ОСОБА_1 не роз`яснені його права,передбачені ст.268 КУпАП України, в тому числі право на захист, в порушення вимог п.3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних камер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступу до відеозапису з них, відеозапис, наданий працівниками поліції, є неповним. Так, відеозапис розпочинається о 01 годині 37 хвилин, в той час як в протоколі про адміністративне правопорушення час вчинення адміністративного правопорушення зазначений 00 годин 10 хвилин. Крім того, працівниками поліції не надано суду відеодоказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відеозапис також не містить моменту зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 . Також у поліцейських не було підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки він не керував транспортним засобом та не мав ознак сп`яніння.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" наведено в п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в п. 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Згідно положень ч.ч.2, 5 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026 (далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Згідно із п. 4 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Таким чином, як убачається із вище наведених положень чинного законодавства та відомчих нормативно-правових актів, під час здійснення своїх повноважень поліцейськими повинен використовуватися портативний відеореєстратор, отриманий за підписом у відповідному підрозділі поліції, та закріплений на форменому одязі працівника поліції, та відеозапис саме з такого реєстратору є допустимим доказом наявності тих чи інших подій зафіксованих на ньому, оскільки саме з відеозапису, здійсненого на відеореєстраторі вбачається час та дата фіксації тих чи інших подій.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 456143 від 12 лютого 2023 року, ОСОБА_1 12 лютого 2023 року о 00 годині 10 хвилини в смт Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Рижівська, буд. 171, керував транспортним засобом Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В графі до протоколу зазначено, що до протоколу додається рапорт, направлення, відеозапис з бодікамери 475001.

Однак, як убачається з наявних матеріалів справи, працівниками патрульної поліції відеозапис руху та моменту зупинки транспортного засобу Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1 , не проводився взагалі. Крім того, на відеозапису не зафіксований момент відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Відеозапис розпочинається з моменту складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАп відносно ОСОБА_1 . Під час складання протоколу ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що він не мав наміру керувати транспортним засобом,що підтверджується відеозаписом.

Слід зазначити, що за відсутності відеозапису об`єктивно встановити обстановку та обставини подій даного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , у тому числі факт керування останнім транспортним засобом та момент зупинки транспортного засобу, не представляється можливим.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише початковим правовим висновком щодо дій особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Рапорт працівника поліції також не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (постанова Верховного суду від 20 травня 2020 року у справі 524/5741/16-а)

Щодо доводів ОСОБА_1 , то вони повністю узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_2 , який зазначив, що 12 лютого 2023 року ОСОБА_1 перебував у нього в гостях за адресою: смт Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Рижівська, 90. Ввечері вони вийшли до автомобіля ОСОБА_1 за сигаретами, ОСОБА_1 відкрив автомобіль,вони взяли сигарети та почали курити. ОСОБА_1 автомобіль не заводив. В цей час до них під`їхали працівники поліції та повідомили,що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння.

Дослідивши наявні докази в сукупності, суд доходить висновку, що матеріали провадження не містять достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому зазначене не породжувало подальшого виконання вимог працівників поліції щодо проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 253 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У відповідності до сталої практики ЄСПЛ, а саме справи «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ч.1 ст. 130, 247, 248, 251,252, 268, 280, 283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя І.В.Березовська