Справа № 569/4970/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Наумов С.В., при секретарі Денисюк А.С., з участю представника Рівненської митниці ДМС України Опанасика С.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Янчука В.В., розглянувши матеріали про порушення митних правил, які надійшли з Рівненської митниці Державної митної служби України відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, за ч. 1 ст. 472 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0008/20400/23 від 03 лютого 2023 року (далі Протокол № 0008/20400/23), складеного Рівненською митницею, було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 30.01.2023 на митний пост Дубно для цілей митного оформлення товару камінь натуральний було подано в електронному вигляді митну декларацію типу IM40ДЕ № 23UA30U0.

Переміщення товарів через митний кордон України проведено на підставі митної декларації типу IM40EE №UA20400/2023/901544 від 25.01.2023 року.

У якості підстави для переміщення зазначеного товару через митний кордон України митним органом України подано наступні документи: документ купівлі-продажу (Invoice) № 573 від 25.01.2023 року, виписаний від імені компанії Maksimov-2006 EOOD; CMR №б/н від 25.01.2023 року, зовнішньоекономічний контракт № 2 від 13.06.2021 року, додаткова угода № 1 від 02.01.2023 року та специфікація № 6 від 16.01.2023 року до даного контракту.

Згідно поданих до митного контролю документів, товари ввезено на адресу ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), на виконання контракту № 2 від 13.06.2021 року укладеного з компанією Maksimov-2006 EOOD (2951-Kribul, Satovcha municipality, Blagoevgrad region, Bulgaria).

В описі графи 31 митної декларації типу IM40ДЕ № 23UA30U0 від 30.01.2023 року ФОП ОСОБА_1 заявлено наступну інформацію про товар: Товар № 1. Камінь натуральний оброблений травертин, порізаний на плитку прямокутної форми, комерційна назва Travertine, малий розмір, різної колірної гами, площа 300 м2.

В графі 33 даної митної декларації ФОП ОСОБА_1 заявлено код товару згідно УКТЗЕД: .

За митною декларацією IM40ДЕ № 23UA30U0 від 30.01.2023 року системою управління ризиків було згенеровано форму митного контролю 202-1 Проведення часткового митного огляду з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації і 911-1 забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки. За результатами виконання процедур посадовими особами митниці додано форму митного контролю 203-1 Проведення повного митного огляду з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації.

В результаті проведеного митного огляду товару, що підтверджено актом митного огляду № 23UA30U0 від 30.01.2023 року, виявлено товари, відомості про які незаявлені у вищезазначеній митній декларації.

За результатами митного огляду товару, сектором класифікації товарів Рівненської митниці винесено Рішення про визначення коду товару від 30.01.2023 р. № КТ-UA-2023. Відповідно до даного Рішення, виявленими під час митного огляду товари є:

1. Камінь натуральний необроблений піщаник, комерційна назва Gneiss states, великий розмір. Товщиною 25-70 мм. Виробник Maksimov-2006 EOOD. Країна походження Болгарія, який необхідно класифікувати за кодом згідно УКТЗЕД;

2. Камінь натуральний оброблений піщаник, комерційна назва Gneiss, порізаний на плити прямокутної форми, малий розмір. Виробник Maksimov-20006EOOD. Країна походження Болгарія, який необхідно класифікувати за кодом згідно УКТЗЕД.

Отже ФОП ОСОБА_1 у митній декларації типу ІМ40ДЕ №23UA30U0 від 30.01.2023 року не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, що ввезені на митну територію України.

Відповідно до графи №54, особою яка склала митну декларацію типу ІМ40ДЕ №23UA30U0 від 30.01.2023 року та відповідає за заявлення відомостей про товар є ОСОБА_1 (код ДРФО НОМЕР_1 ), яка відповідно до вимог ст. 266 Митного кодексу України несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, у повному обсязі.

Таким чином, на думку митного органу, громадянином ОСОБА_1 не дотримано вимоги ст. 257, ст. 266 Митного кодексу України, що в подальшому призвело до незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари Камінь натуральний необроблений піщаник та Камінь натуральний оброблений піщаник у митній декларації типу ІМ40ДЕ №23UA30U0 від 30.01.2023, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 75 Митного кодексу України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари.

Враховуючи частину 1 статті 318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення , які переміщуються через митний кордон України .

У відповідності до п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний:

- здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України;

- надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 651, відомості, заявлені у МД декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з частиною 8 статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 2 статті 266 Митного кодексу України передбачено, що перед поданням митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах.

Зазначеним правом декларант ФОП ОСОБА_1 не скористався. Чітких пояснень, щодо причин не нез`явлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари не надав.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Янчук В.В. вказав, що ОСОБА_1 не мав злісного умислу на вчинення порушення митних правил, оскільки наявність не задекларованих товарів була зумовлена допущенням помилок постачальником при формулюванні інвойсу та комплектації партії товару, а його вина лише в тому, що він особисто перед поданням митної декларації не оглянув партію товару. Просив суд закрити провадження у справі, обмежившись усним зауваженням з підстав, викладених у його письмовому клопотанні.

ОСОБА_1 , свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю, однак просив суд суворо його не карати, обмежившись усним зауваженням, при цьому вказавши про те, що постачальник Компанія Максимов-2006 ЕООД (Болгарія) вже неодноразово здійснювала поставки товарів на територію України, протее жодних суперечностей та невідповідностей між заявленими партіями товарів і відомостям зазначеним у товаросупровідних документах не було. Тому він, сподіваючись, що працівниками Компанії Максимов-2006 ЕООД (Болгарія) добросовісно та належним чином була укомплектована партія товару, при митному оформленні товарів згідно з митною декларацією ІМ40ДЕ № 23UA30U0 30.01.2023 року задекларував саме той товар, що був вказаний постачальником у Специфікацією № 6 від 16 січня 2023 року до Контракту № 2 від 13 червня 2021 року.

Представник Рівненської митниці Державної митної служби України Опанасик С.В. вказав, що у зв`язку із порушенням митних правил, відносно ОСОБА_1 складений протокол, в якому викладені всі обставини справи, що підтверджують його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, просив суд застосувати до нього стягнення, передбачене санкцією вказаної статті.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно положень ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 ст. 472 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За положеннями ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у їх вчиненні, які встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до них, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, висновком експерта та іншими документами.

Відповідно до положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, ст. 494 МК України, протокол про адміністративне правопорушення (протокол про порушення митних правил) це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП (МК України), є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення (про порушення митних правил). У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до відповідальності; місце, час вчинення і суть правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про дміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясували інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що обов`язком суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення є встановлення факту вчинення особою щодо якої розглядаються матеріали діяння, що підпадає під кваліфікацію адміністративного правопорушення та встановлення вини в діях даної особи.

Вказані в сукупності зібрані матеріали свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 472 МК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Аналіз доказів і встановлених фактичних обставин справи (мотиви вчиненного правопорушення; асортимент, кількість і вартість незаконно переміщуваного товару та відомостей про особу винного) свідчать про те, що діями ОСОБА_1 значної шкоди не завдано.

З огляду на зазначені обставини та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що застосування штрафу і конфіскації предметів порушення митних правил, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 472 МК України як безальтернативне стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальності».

Отже, вчинені ОСОБА_1 дії є малозначними, а накладення на нього стягнення не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03червня 2005року № 8 зі змінами «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Згідно коректованого інвойсу постачальника № 573 від 25.01.2023 вартість незадекларованого товару становить 420,00 євро, а саме: вартість каміння натурального обробленого піщаника, комерційна назва Gneiss, становить 180,00 євро, 1.80 євро за 1 кв.м., каміння натурального необробленого піщаника, комерційна назва Gneiss states, становить 240,00 євро, 1,20 євро за 1 кв.м., натомість вартість первинно заявленого товару, яка зазначена в митній декларації типу ІМ40ДЕ №23UA30U0 30.01.2023 року, становить 1905,00 євро.

Враховуючи те, що обставини вчинення правопорушення, вартість предметів правопорушення, а також враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, характер правопорушення й те, що вчинене правопорушення не заподіяло істотної шкоди суспільним інтересам та державі, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та провадження у справі закрити.

Суд також вважає, що застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 22, 283-285 КУпАП, ст.ст. 470, 487, 495, 527, 528 Митного кодексу України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 472 МК України, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Протягом десяти днів з дня її винесення постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов