ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28 листопада 2023 року,-

У С Т А Н О В И В:

Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 25 листопада 2023 року о 10 год. 00 хв., вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України, а саме на відстані 25000 метрів від лінії державного кордону на напрямку 0107/06 прикордонного знаку, що на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на території Сокирянської ОТГ Дністровського району, у зв`язку з чим був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост», чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28 листопада 2023 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої доводи обґрунтовує тим, що на теперішній час він живе та працює у м. Харків. 25

ЄУНСС №722/2475/23 Головуючий у І інстанції: Суський О. І.

Провадження №33/822/815/23 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ст. 204-1 КУпАП

листопада 2023 року він разом із дружиною рухався через м. Сокиряни в напрямку с. Татарів Івано-Франківської області на відпочинок, що підтверджується копією підтвердження бронювання та копіями квитків його родичів.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази заборони руху дорогою загального користування, на відстані 25 км від державного кордону, по якій він рухався.

Посилається на те, що він не подавав клопотань про розгляд справи без його участі в суді 1-інстанції, у зв`язку з чим судове засідання було проведено із порушенням його прав та захист та норм законодавства.

Громадянин ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, але надав письмову заяву в якій просить слухати справу в його відсутність.

За таких обставин, відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення судом першої інстанції виконані не в повному обсязі.

За ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Так, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст.9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна

Відповідно до ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 130539 від 25 листопада 2023 року (а.с. 1) згідно якого ОСОБА_1 25 листопада 2023 року о 10 год. 00 хв., вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України, а саме на відстані 25000 метрів від лінії державного кордону на напрямку 0107/06 прикордонного знаку, що на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на території Сокирянської ОТГ Дністровського району, у зв`язку з чим був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост», чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Апеляційний суд вважає зазначений протокол неналежним доказом, оскільки, у порушення вимог ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, уповноваженою посадовою особою не конкретизовано місце вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому діяння, не зазначено координати, де нібито здійснено спробу перетину державного кордону, не додано схему із зазначенням цих координат із прив`язкою до місцевості.

Таким чином, оскільки у протоколі не конкретизовано та не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП то, за таких умов відсутній і сам склад даного адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутня схема правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину.

Перебування за 25 км від державного кордону не свідчить про намір незаконного його перетину.

Посилання районного суду на пояснення старшого прикордонного наряду майстер сержанта ОСОБА_2 , як на доказ винуватості ОСОБА_1 апеляційний суд оцінює критично, оскільки в розумінні ст. 251 КУпАП, такі пояснення не можуть вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки працівники прикордонної служби є зацікавленими особами.

Разом з цим, необґрунтовано суд першої інстанції відкинув письмові пояснення ОСОБА_1 від 25 листопада 2023 року (а.с. 4) з яких вбачається, що останній рухався до с. Татарів Івано-Франківської області, щоб зустрітись з родичами та не мав умислу на незаконний перетин державного кордону.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 мав при собі лише паспорт громадянина України, за допомогою якого було встановлено його особу, а будь-яких інших речей чи документів, які б вказували на наявність у ОСОБА_1 умислу на незаконний перетин державного кордону, зокрема закордонного паспорту, у нього вилучено не було і це відображено у протоколі огляду речей, де зазначено, що заборонених предметів та речей не виявлено (а.с.3).

Крім того, обставини викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 підтверджуються доданими до неї копіями підтвердження бронювання будинку в с. Татарів від 09 вересня 2023 року (а.с. 27-29), що надійшло на електронну пошту ОСОБА_1 , адреса якої збігається з адресою вказаній в апеляційній скарзі.

Інших доказів, які б підтверджували обставин, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення в матеріалах справи не міститься.

Таким чином, дослідивши матеріали справи в апеляційному порядку, суд вважає що в матеріалах справи відсутні докази незаконного перетину кордону ОСОБА_1 за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявні докази, на які посилався суд першої інстанції, апеляційний суд оцінює виключно як припущення посадових осіб прикордонної служби, вони є недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що він не подавав заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому судом першої інстанції порушено право на захист, не повідомлено про розгляд справи, здійснено розгляд за його відсутності.

Разом з тим, апеляційний суд відхиляє такі доводи, оскільки в матеріалах справи наявна така заява, підписана ОСОБА_1 (а.с.5).

Підстав вважати заяву недостовірною апеляційним судом не встановлено, та апелянтом не надано доказів на підтвердження цього факту.

Апеляційним судом було у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та право на захист шляхом безпосередньої участі у судовому засіданні і надання своїх пояснень.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд дійшов переконання, що в матеріалах відсутні належні та достатні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП поза розумним сумнівом.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

На переконання апеляційного суду, районний суд прийшов до передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не навівши достатніх доказів та доводів на обґрунтування свого рішення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 294 КУпАП апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська