Справа № 720/1466/23
Провадження 3/720/640/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 ,

за ст. 164-5 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 164-5 ч. 2 КУпАП у зв`язку із тим, що 02 червня 2023 року близько 11 години 00 хвилин перебуваючи на території ринку по вул. Пірогова, 17-Б в м. Новоселиця Чернівецької області, зберігала при собі 500 пачок сигарет марки «Marlboro» без відповідних марок акцизного збору.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що вона не здійснювала продаж жодних підакзицних товарів, а сигарети, які в неї знайшли вона мала намір передати для Збройних сил України.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Так, згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 164-5 ч.2 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів, здійснені повторно або у великих розмірах.

Об`єктом цього правопорушення законодавець визначає суспільні відносини у сфері державного регулювання виробництва і обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164-5 КУпАП, полягає у зберіганні або транспортуванні алкогольних напоїв або тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців цих товарів.

Суб`єкт адміністративного проступку спеціальний - посадові особи підприємств - виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв або тютюнових виробів.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Разом з цим, з вказаної у протоколі фабули правопорушення дії ОСОБА_1 щодо зберігання тютюнових виробів, на яких відсутні марки акцизного податку встановленого зразка, не утворюють склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що вилучені у ОСОБА_1 тютюнові вироби містять на собі підроблені або фальсифіковані марки акцизного податку, матеріали справи не містять, тобто відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбачена ч. 2 ст. 164-5 КУпАП.

За таких обставин, приходжу до висновку, що фабула адміністративного правопорушення, викладена у протоколі відносно ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч.2 ст. 164-5 КУпАП, оскільки за своїм змістом не утворює об`єктивну сторону складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Крім того, суб`єкт правопорушення за ч. 2 ст. 164-5 КУпАП є спеціальний, тобто до відповідальності за ч. 2 ст. 164-5 КУпАП можуть бути притягнуті лише особи, що прямо визначені диспозицією статті, а саме посадові особи підприємств-виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв чи тютюнових виробів.

Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність, та відповідно є суб`єктом інкримінованого правопорушення й дійсно порушила вказані у протоколі про адміністративне правопорушення вимоги законодавства. Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 тимчасово не працює.

В інших матеріалах, долучених до протоколу, відсутні дані про те, що ОСОБА_1 є посадовою особою чи суб`єктом господарювання.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

Відтак, складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії працівників поліції, з врахуванням усіх вище наведених обставин, викликають розумні сумніви в їх законності, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як допустимих та достовірних доказів у справі.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 164-5 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164-5 КУпАП, оскільки вина її у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 164-5 ч.2, 221, 247 п. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 164-5 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.