ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/14617/23

Провадження № 3/947/4048/23

23.06.2023 року суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., розглянувши матеріали за протоколом серії ОД № 004199, які надійшли з УПП в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ОД № 004199 від 26.04.2023 року, ОСОБА_1 , 26.04.2023 року, близько 09:15 години, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство, а саме умисни дії економічного характеру відносно матері колишнього співмешканця, з яким проживала однією сім`єю, але не перебували у шлюбі та мають спільну дитину, що виявилось в обмеженні ОСОБА_2 доступу до житла, квартири яка їй належить, що могло завдати шкоду фізичному здоров`ю. У зв`язку з викладеним було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що вона у вказаній квартирі зараз мешкає з малолітньою дитиною, до цього вона проживала зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 та їх спільною донькою. Квартира належить матері її колишнього співмешканця ОСОБА_2 . Вказану квартиру ОСОБА_2 усно подарувала своєму синові ОСОБА_4 .. З ОСОБА_3 в період спільного життя вони зробили ремонт в який вона вклала свої гроші. Після того як вони розлучились, вони залишились жити в квартирі з дозволу ОСОБА_3 . Вони мають домовленість, що вона з донькою буде жити в квартирі поки ОСОБА_3 не поверне їй гроші за сувмістно зроблений ремонт. 26.04.2023 року біля 09 години до неї прийшла ОСОБА_2 , вона не хотіла її пускати так як ОСОБА_2 влаштовує сварки, що негативно впливає на псіхичний стан її доньки, яка дуже лякається, тому вона не відчиняла двері. Вона боїться ОСОБА_2 , так як вважає, що вона може нанести їй фізичну шкоду. ОСОБА_2 викликала поліцію і був складений протокол. Просила суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що у вказаній квартирі з її згоди проживав її син зі своєю співмешканкою ОСОБА_1 та їх сумісной донькою, її онукою. Вже майже півтора роки її син не проживає з ОСОБА_1 , а вона залишилась жити в її квартирі. 26.04.2023 року вона прийшла до своєї квартири, але не змогла потрапити до квартири. Викликала поліцію і з працівниками поліції потрпила в квартиру, просить виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 , так як її домовленості з її сином не цекавять.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заявниці та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП з таких підстав.

Нормами ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Ст.280 КУпАП передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності

Дослідивши протокол та письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Диспозицією ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого,а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в її вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не вказано обов`язкового елементу об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме, наслідків та зазначених диспозицією ст. 173-2 КУпАП, оскільки склад даного правопорушення, є матеріальним тому відповідальність може наступати тільки у випадку заподіяння шкоди, чи погрози її застосування, однак не у випадку імовірного завдання такої шкоди.

У даному випадку, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство, а саме умисні дії економічного характеру.

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Так, відповідно до п. 3 ч.1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між

собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід вказати, що зазначити, що конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутня. Мав місце конфлікт, однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод з урахуванням її застосування Європейським судом з прав людини та основоположних свобод (далі - Європейський суд) поширюються також на справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Вимоги до оформлення протоколу із додатками щодо даного роду адміністративних правопорушень, є явно суворішими ніж до більшості інших, оскільки передбачають покарання у виді обмеження свободи особи та її ізоляцію від суспільства на певний строк, що виходячи із практики Європейського суду, розцінюється як кримінальні злочини. З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок доказування по такій категорії справ, покладений на поліцейських, однак, в даному випадку, підтвердженням вини є тільки неналежно оформлений протокол, в якому не правильно зазначений склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, не встановлено суспільно-небезпечних наслідків, не вказано призвіща свідків. Із наданих матеріалів, вбачається, що даний факт є побутовою сваркою, що не має в собі ознак правопорушення передбаченого із сімейним насильством, яке повинно мати тривалий характер, таким чином, у разі відсутності одного із елементів складу правопорушення, вважається відсутній склад адміністративного правопорушення повністю.

З досліджених судом матеріалів справи та пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має місце цивільний спір, вбачається, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, а саме те що ОСОБА_1 вчинила умисні дії економі чеського характеру, оскільки не підтверджені будь-якими доказами та спростовані у судовому засіданні.

Будь-які докази, передбачені ст.251 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, оскільки суду не надані будь-які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 -2 КУпАП.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173 -2 КУпАП. У зв`язку з чим, необхідно відмовити в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 252 , 256 , 268 , 245 , 278 , 280 , 247п.1 КУпАП, суддя

П о с т а н о в и в

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відмовити.

На підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Войтов Г. В.