П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., з участю секретаря судового засідання Яковенко А.А., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від СРУП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , працює обварювальником труб ДП «Завод ОБОВТ»

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.11.2023 року приблизно о 22 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме чинив психологічний тиск, чим міг завдати психологічної шкоди потерпілої.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що примирився з дружиною, просив у неї вибачення.

Потерпіла пояснила, що ОСОБА_1 просив у неї пробачення за події, що відбувалися 18.11.2023 та вона його пробачила, тому просила закрити справу.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, приходжу наступних висновків.

Згідно пункту 3 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Судом досліджено форму виводу, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення або іншу подію, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ТЗП відносно ОСОБА_1 щодо заборони спілкування в будь-яких спосіб з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (спільна дитина, 2021 р.н.), форми оцінки ризиків щодо постраждалої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з високим рівнем небезпеки, та пояснення осіб, надані у судовому засіданні.

З досліджених доказів, а також спостерігаючи за поведінкою осіб в судовому засіданні, суд за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на оцінці зібраних та досліджених доказів, приходить до переконання, до ОСОБА_1 18.11.2023 близько 22 год вчинив відносно ОСОБА_2 домашнє насильство у формі психологічного насильства, що проявилось в погрозах застосування фізичної сили, штовханні та падінні ОСОБА_2 , словесних образах, внаслідок чого ОСОБА_1 відчувала психологічні переживання, невпевненість та страх за свою безпеку та безпеку дитини.

За даними Всесвітньої організації охорони здоров`я (ВООЗ), психічне здоров`я включає «суб`єктивне благополуччя, - стан благополуччя, в якому людина реалізує свої здібності, сприйняту самореалізацію, автономію, компетенцію, взаємовідносини між поколіннями та самореалізацію інтелектуального та емоційного потенціалу та ін.». Благополуччя особистості охоплюється реалізацією її здібностей, подоланням нормальних життєвих напружень, можливостями протистояти звичайним життєвим стресам, продуктивно працювати і робити внесок в свою громаду.

Натомість, в судовому засіданні суд, спілкуючись з ОСОБА_2 по обставинах справи, вбачає, що потерпіла і дотепер відчуває себе залякано поряд з кривдником, виявляє емоційну невпевненість та є уразливою та пригніченою, відчувається тривожність та безпорадність.

Також з матеріалів справи вбачається, що свідком цих подій була дитина ( ОСОБА_3 , 2021 р.н.), а відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» діти, які стали свідками домашнього насильства, також визнаються жертвами насильства.

Головним напрямком держави та кожної людини має бути формування нульової толерантності до насильства та готовність протидіяти будь-яким його проявам.

Таким чином, судом встановлено наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП, але з урахуванням обставин справи, повідомлення про примирення учасників події, позиції потерпілої, яка просили закрити справу, вважаю можливим застосувати ст. 22 КУпАП, яка передбачає звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, оскільки ОСОБА_1 сторони між собою примирились, потерпіла пробачила ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 22, ч. 1 ст. 173-2, 283, 284 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, звільнивши його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р.Сорока