Справа № 202/7695/23
Провадження № 3/202/4923/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення яка надійшла з Департаменту УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ІПН в матеріалах справи відсутній,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КпАП України,

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 17.04.2023 року близько 13:40 год. за адресою АДРЕСА_1 , дворовий пес, власником якого є ОСОБА_1 , вибіг з подвір`я без повідку та наморднику у громадське місце, де вкусив перехожого, чим порушила правила утримання собак і котів у громадських місцях, вчинивши правопорушення передбачене ч.2 ст. 154 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнала частково та пояснила, що собаку вона не вигулювала, а вийшла з двору, який закритий огорожею та собака випадково вибігла за нею на вулицю. Хлопчика собака не вкусила, а лише порвала одяг, до лікарні він не звертався. Раніше такого не траплялось, до відповідальності вона не притягувалась.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є в тому числі своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 154 КУпАП, яка в редакції Закону № 1684-IX від 15.07.2021, передбачає відповідальність за повторне протягом року утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях)

В той час, як відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну передбачена ч.3 ст. 154 КУпАП, за якою протокол не складався.

Суд зауважує, що перекваліфікація дій, які поставлені в провину особі яка притягується до відповідальності КУпАП не передбачена, а у разі недоведеності провини особи, суд не зобов`язаний відшукувати в її діях, склад іншого правопорушення, перебираючи на себе функції обвинувача.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суд зазначає, що відповідно практики ЄСПЛ суд не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що у справі відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні поставленого їй в провину правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 154 ч.2, 213, 221, 247, 251, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 154 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О. В. Маринін