Справа № 164/88/22 Провадження №33/802/397/23 Головуючий у 1 інстанції:Ониско Р. В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., перевіривши апеляційну скаргу керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської обласної С.Романюка на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 18 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою відмовлено в задоволенні подання Луцького районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області про заміну громадських робіт на штраф щодо ОСОБА_1 , який притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідно до постанови Маневицького районного суду Волинської області від 01 квітня 2022 року та направлено подання і матеріали справи адресату для подальшого виконання вказаної постанови.

Не погодившись з постановою судді місцевого суду, керівник Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської обласної С.Романюк подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та постановити нову, якою подання Луцького районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області про заміну громадських робіт на штраф щодо ОСОБА_1 задовольнити.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що ця апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.287 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному цим Кодексом.

Спеціальною нормою, якою встановлений такий порядок, а саме: ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Як передбачено ч.1 ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Наведені положення закону дозволяють зробити висновок про те, що прокурор вправі оскаржувати лише ті постанови судді у справах про адміністративні правопорушення, які стосуються застосування заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Враховуючи зазначене, а також висновок, наведений в ухвалі Конституційного Суду України від 08 грудня 2015 року № 49-у/2015 (справа № 2-43/2015) про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями частини п`ятої статті 7, частини першої статті 287, частини другої статті 294 цього Кодексу про те, що аналіз вказаних положень Кодексу дає підстави для висновку, що має місце неузгодженість положень частини п`ятої статті 7, статті 250, частини першої статті 287 та частини другої статті 294 Кодексу щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що прокурори взагалі у відповідності до положень закону, а саме ч.2 ст.294 КУпАП, не наділені правом оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за винятком випадків застосування заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, оскільки, як прямо зазначено в ухвалі Конституційного Суду України, питання, з яким звернувся автор клопотання, може бути вирішене лише у законодавчому порядку. Усунення неузгодженостей у законах не належить до повноважень Конституційного Суду України.

Оскаржуваною постановою судді відмовлено у задоволенні подання Луцького районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області про заміну громадських робіт на штраф щодо ОСОБА_1 , який притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідно до постанови Маневицького районного суду Волинської області від 01 квітня 2022 року та направлено подання і матеріали справи адресату для подальшого виконання вказаної постанови.

Отже, вказаною постановою не було застосовано заходи примусового характеру, пов`язані з обмеженням особистої свободи громадян.

За таких обставин, зазначена апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, оскільки прокурор не є суб`єктом, який, відповідно до вимог закону, наділений правом на оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення, в тому числі пов`язаних про вирішення питань виконання постанов, якщо це не стосується застосування заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської обласної С.Романюка на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 18 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов