справа № 492/429/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2023 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Гусєвої Н.Д., при секретарі судового засідання Деде К.В., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

23 квітня 2023 року об 11 год. 07 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, не стійка хода), від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився з застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про визнання його невинним, закриття провадження у справі, посилаючись на те, що протоколи про адміністративні правопорушення складено необґрунтовано, з порушенням норм процесуального права, оскільки він 23 квітня 2023 року перебував біля двору будинку, в якому проживає, за адресою: АДРЕСА_1 . Поруч з будинком знаходився його автомобіль марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він тимчасово не керує у зв`язку з тим, що у нього є обмеження у праві керування транспортним засобом. Приблизно об 11 год. 00 хв. до будинку на службовому автомобілі під`їхали працівники поліції, які почали пред`являти до нього претензії щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та з обмеженням керування транспортним засобом, при цьому запропонували пройти тест на вживання алкоголю, однак він відмовився від проходження тесту, при цьому пояснив, що автомобілем не керує та не має наміру керувати автомобілем.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень не визнав, дав суду пояснення, що суть правопорушень йому зрозуміла, з протоколами не згоден, вину не визнає та пояснив, що 23 квітня 2023 року він разом зі своєю донькою перебував біля двору будинку де він проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Біля двору знаходився його автомобіль марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він не керує, оскільки у нього є обмеження у праві керування транспортним засобом. Приблизно об 11 год. 00 хв.під`їхав поліцейський автомобіль, з якого вийшли працівника поліції та попросили у нього документи на автомобіль та він надав їм свої документи, Потім поліцейськими було з`ясовано, що відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, на що він повідомив, що йому відомо про встановлене обмеження, під час розмови працівники поліції почали стверджувати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонував йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився оскільки він не керував автомобілем та нічого не вживав, однак працівники поліції склали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення. Під час складання відносно нього протоколів він не відмовлявся дати пояснення. Вважає дії поліцейських неправомірними, але їх дії не оскаржував.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, його вина у керуванні транспортним засобом, щодо якого державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та у відмові, як особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, сп`яніння повністю підтверджується обставинами, викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення, а також дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 321940 від 23 квітня 2023 року, згідно якого 23 квітня 2023 року об 11 год. 07 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, не стійка хода), від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився з застосуванням технічних засобів відеозапису;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 123124 від 23 квітня 2023 року, згідно якого 23 квітня 2023 року об 11 год. 07 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця № 61883130 від 02 грудня 2020 року;

- постановою державного виконавця Арцизького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Бірюкової І.Д. про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами серії ВП № 61883130 від 02 грудня 2020 року;

- постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 січня 2023 року згідно якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці. Постанова не набрала законної сили;

- направленням, складеним об 11-10 год. 23 квітня 2023 року на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- відеозаписами, з яких вбачається, що 23 квітня 2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та патрульним поліцейським автомобілем було здійснено переслідування вказаного автомобіля, під`їхав до будинку, за адресою: вул.Свободи, буд. № 105, м.Арциз Болградського району Одеської області, з якого з за керма вказаного автомобіля вийшов ОСОБА_1 та почав заперечувати, що він керував транспортним засобом та йому відомо, що відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. На місці зупинки ОСОБА_1 були роз`яснені його права, в тому числі право оскаржити дії поліцейських, якщо він з ними не згоден. ОСОБА_1 відмовився проходити обстеження на алкогольне сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Також, ОСОБА_1 повідомив, що вчора вживав алкогольні напої. Поліцейськими були оголошені ОСОБА_1 протоколи, однак він відмовився надати пояснення.

До протоколів про адміністративні правопорушення додано довідку про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не притягувався, та 03 листопада 2022 року складено протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП, рішення про притягнення до адміністративної відповідальності не прийняте.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також засобами відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За змістом ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 24, п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями), судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. За статтею 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника.

Отже, судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає зокрема у відмові особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вона керує транспортним засобом.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», яка відповідно передбачає, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно диспозиції ч. 3 ст. 126 КУпАП, склад адміністративного правопорушення утворюється у разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) зазначено, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушень, зазначених у ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Судом встановлено, що досліджені у судовому засіданні докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п. 150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України».

У суду не виникає сумнівів щодо переконливості доказів, узятих в цілому по справі, з яких вбачається, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення.

З відеофіксації чітко вбачається, що 23 квітня 2023 року працівниками поліції здійснювалося переслідування транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 до зупинки за місцем проживання порушника. На місці зупинки ОСОБА_1 були роз`яснені його права, в тому числі право оскаржити дії поліцейських, якщо він з ними не згоден. ОСОБА_1 відмовився проходити обстеження на алкогольне сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 в ході розгляду справи суду не надав.

Судом не встановлено при розгляді даної справи, що при фіксуванні адміністративного правопорушення, оформленні письмових доказів та складанні протоколу були істотно порушені права людини, як і не здобуто достатньо даних, які свідчили б, що наявні в матеріалах справи докази отримані з істотним порушенням встановленого законом порядку та повинні бути визнані недопустимими.

Аналізуючи наведені вище норми права, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи про адміністративне правопорушення, вияснивши причини та умови, що сприяли вчиненню вказаних адміністративних правопорушень, проаналізувавши усі фактичні дані, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративні правопорушення були вчинені саме ОСОБА_1 так як його дії розкривають склад об`єктивної сторони ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме у його відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, як особою, яка керує транспортним засобом, та порушенні вимог ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», а саме керуванні транспортним засобом щодо якого державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки його провина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими судом, тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не бере до уваги пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оскільки останні в судовому засіданні дали пояснення про те, що вони не були свідками вчинення адміністративних правопорушень, не пам`ятають дати, часу спілкування ОСОБА_1 та працівниками поліції, а також про що вони спілкувалися, не бачили як складалися протоколи про адміністративні правопорушення, тому відповідно до вимог ст. 272 КУпАП, останні не є свідками, яким відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню у наявній справі.

Судом встановлено, що відсутні згідно вимог ст. 17 КУпАП обставини, що виключають адміністративну відповідальність, оскільки ОСОБА_1 не діяв в стані крайньої необхідності, необхідної оборони і не була в стані неосудності.

Невизнання провини ОСОБА_1 суд розцінює як обраний ним спосіб самозахисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення, оскільки встановлені місце й факти, зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, встановленим в судовому засіданні.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що протоколи складені з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки у протоколі спеціальне звання поліцейського не записано друкованими літерами та посадовими особами не доведено саме, що у нього є алкогольне сп`яніння, яке перевищує більше 0,2 проміле алкоголю в крові та чи взагалі було у нього алкогольне сп`яніння, суд зазначає, що зазначені дані читабельні, дали змогу суду встановити посадову особу яка склала протокол про адміністративне правопорушення та суд вважає, що таке порушення не є суттєвим, не спростовує винуватість ОСОБА_1 і не має своїм правовим наслідком визнання протоколів про адміністративні правопорушення недопустимим. Не доведення поліцейським, що саме ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння, яке перевищує більше 0,2 проміле алкоголю в крові та чи взагалі було у нього алкогольне сп`яніння, суд вважає не доречним, оскільки протокол складений за відмову пройти огляд на стан сп`яніння.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом та при складенні протоколів йому не роз`яснені його права та що він має право мати адвоката, а також, що копії протоколів йому не вручено, оскільки з відтворення відеофіксації чітко вбачається, що було переслідування транспортного засобу, з якого після зупинки з водійського місця вийшов ОСОБА_1 , якому були роз`яснені його права, в тому числі і право оскаржити дії поліцейських, якщо він з ними не згоден та він відмовився підписати протоколи та отримати копії протоколів.

Суд зазначає, що недопустимими повинні бути визнані докази, які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу, яким він керував будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП особа, яка скоїла кілька адміністративних правопорушень, справи про які, розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом?якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, судом встановлено не було.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130Кодексу України про адміністративні правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його провини та ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даних адміністративних правопорушень, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Разом з тим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з винесенням судом постанови про накладення на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 34, 35, 36, 40-1, 126, 130, 221, 247, 268, 277, 283-285, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови складено і оголошено 30 червня 2023 року о 14 год. 40 хв. в залі судових засідань № 1 Арцизького районного суду Одеської області.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.