ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/19269/23

3/522/11836/23

26 грудня 2023 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 536403 від 24.09.2023 року, 24 вересня 2023 року, о 22 годині 32 хвилини, ОСОБА_1 , керував мопедом «Forte New Jog», державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керувати таким транспортним засобом, повторно протягом року, постанова ЕАС 7206657 за ч.2 ст.126 КУпАП выд 21.06.2023р., чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 , який був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення слухання у справі до суду не надходило.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення з дослідженням наявних у ній матеріалів, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП проваджения в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, ніхто не може бути підданий впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленим законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справ зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення с будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення документів і речей, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом, року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Норма ч. 5 ст. 126 КУ АП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, порушивши тим самим законодавчі приписи. Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім' я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони с; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі

Отже, при вивчені даного протоколу та матеріалів , які долучені, вбачається, що в . порушення вимог ст. 256 КУпАП, відсутні будь-які матеріали на підтвердження обставин викладених в протоколі, крім того, в зазначених матеріалах відсутні будь-які свідки та відеозаписи на підтвердження обставин, викладених в протоколі.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази наявності в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5. ст.126 КУпАП, а сам по собі протокол не може бути єдиним належним доказом.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час, ст.62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно практики Європейського суду у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист ( особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.)

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами, як джерела права У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини визнав, що при оцінці доказів суд як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпції факту.

Згідно вимог ст.62 Конституції України та передбаченій у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У п.1 ст.11 загальної декларації прав людини, п.2 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2.ст14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст.62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцією невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки і вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у "вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначені обставини, аналізуючи в сукупності матеріали справи та відсутність об`єктивних доказів винуватості ОСОБА_1 ,передбаченого ч.5. ст.126 КУпАП, на підставі чого справу про адміністративне правопорушення стосовно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАПТ провадження у справах про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриття у разі відсутності поди і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя К.О.Лагода