Справа № 615/899/23
Провадження № 3/615/491/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Минківка Валківського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.126, ст.124 КУпАП,

встановив:

17.05.2023 в провадження Валківського районного суду Харківської області надійшло 3 справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.126 та ч.2 ст. 126, яким у відповідності до п.2.3.44 Положення про автоматичну систему документообігу суду під час автоматичного розподілу судових справ між суддями присвоєно №615/899/23, №615/900/23 та №615/901/23 та призначено до судового розгляду.

Перевіривши матеріали справ, з урахуванням положень ст.36 КУпАП суддя доходить висновку про доцільність об`єднати справи в одне провадження, оскільки протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності складено відносно однієї особи, яка звинувачується у вчиненні декількох правопорушень.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №010108 від 14.05.2023, ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 14.05.2023 о 14:30 год., керуючи т/з Іж Планета 5, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в с. Минківка Богодухівського (Валківського) району Харківської області, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, чим порушив п.12.1 ПДР України, в результаті чого допустив падіння.

Крім того, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №010107 від 14.05.2023, ОСОБА_1 звинувачується в тому, що о 14.05.2023 о 14:30 год. керуючи т/з Іж Планета 5, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в с. Минківка Богодухівського (Валківського) району Харківської області, не мав чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з, чим порушив п.2.1ґ ПДР України,

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №010109 від 14.05.2023, ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 14.05.2023 о 14:30 год. керуючи т/з Іж Планета 5, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в с. Минківка Богодухівського (Валківського) району Харківської області, не мав права керування т/з, чим порушив п.2.1а ПДР України.

В судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_1 вину визнав та пояснив, що лійсно 14.05.2023 о 14:30 год. рухався на т/з Іж Планета 5 зі швидкістю 40 км/год, за 200 м до с. Минківка мотоцикл почало клонити вліво з невідомих причин. Намагався вирівняти, але не зміг, в результаті впали на дорогу. Т/з не постраждав. Щиро розкаюється, просить застосувати мінімальн покарання.

Заслухавши пояснення особи, дослідивши надані докази, суддя доходить наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту ст.124 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає лише в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

В п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органів Національної поліції.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень надано: протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №010108, 010107 та 010109 від 14.05.2023, що складені в його присутності, будь-яких заяв чи клопотань не заявляв, зазначив, що згоден з протоколами.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В порушення вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі місця ДТП відсутні будь-яка інформація щодо спричинення механічних ушкоджень транспортному засобу, із зазначенням того, які саме механічні ушкодження і внаслідок порушення яких норм закону спричинені, що позбавляє суддю можливості встановити об`єктивну сторону правопорушення.

Відповідно до ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен містити всі перелічені в ст.124 КУпАП відомості, необхідні для вирішення справи, а без їх наведення належної сили не має.

Зі змісту протоколу та доданих до нього матеріалів вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є неповнолітньою.

Ст.13 КУпАП містить лише визначення віку неповнолітніх осіб, які вчинили адміністративне правопорушення та підлягають адміністративній відповідальності із застосуванням заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП.

Ст.270 КУпАП встановлено, що інтереси неповнолітньої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності мають право представляти її законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Ч.1 ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на викладене, враховуючи, що КУпАП не встановлено особливості провадження у справах про адміністративні правопорушення щодо неповнолітніх, з метою розгляду даної справи відповідно до засад ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя вважає за необхідне застосувати в даному випадку аналогію закону щодо порядку кримінального провадження відносно неповнолітніх.

Згідно ч.2 ст.484 КПК України орган, який здійснює провадження щодо неповнолітнього зобов`язаний здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Положення цього параграфу застосовуються у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, вчинених особами, які не досягли вісімнадцятирічного віку (ч.3 ст.484 КПК України)

Згідно ст.491 КПК України якщо неповнолітній не досяг шістнадцятирічного віку або якщо неповнолітнього визнано розумово відсталим, на його допиті за рішенням слідчого, дізнавача, прокурора, слідчого судді, суду або за клопотанням захисника забезпечується участь законного представника, педагога чи психолога, а у разі необхідності - лікаря.

Відповідно до ст.489 КПК України неповнолітній підозрюваний чи обвинувачений повідомляється або викликається слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею чи судом через його батьків або інших законних представників. Інший порядок допускається лише в разі, якщо це зумовлюється обставинами, встановленими під час кримінального провадження.

У виняткових випадках, коли участь законного представника може завдати шкоди інтересам неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого, суд за його клопотанням, клопотанням прокурора чи за власною ініціативою своєю ухвалою має право обмежити участь законного представника у виконанні окремих процесуальних чи судових дій або усунути його від участі у кримінальному провадженні і залучити замість нього іншого законного представника (ч.3 ст.488 КПК України).

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються в його користь.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Особисті візуальні спостереження працівника поліції та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення ОСОБА_1 проступку за змістом та у відповідності до ст.251 КУпАП не мають характеру доказів, а зазначені у протоколі обставини мають характер припущень, як наслідок. Належні докази, які свідчили б про будь-які порушення з боку ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи надані докази, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, суддя доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.126, ст.124 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.126, ст.124 КУпАП,, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Токмакова