Провадження № 3/761/8736/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюк Павло Леонідович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 29 жовтня 2023 року, о 23 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_1 , в районі вул. Хрещатик, 1/2, у м. Києві, керувала транспортним засобом Toyota Yaris (державний номер НОМЕР_1 ) з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), при цьому, всупереч п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у адміністративному правопорушенні не визнала, при цьому пояснила, що дійсно 29 жовтня 2023 року, о 23 годині 10 хвилин, в районі вул. Хрещатик, 1/2, у м. Києві, керувала транспортним засобом Toyota Yaris з державним номером НОМЕР_1 , однак у тверезому стані. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння погодилась, однак не на місці через спеціальний пристрій «Драгер», а у лікаря-нарколога, при цьому просила дочекатися її адвоката, якого вона негайно в присутності поліцейських повідомила про необхідність прибуття на місце події для надання професійної юридичної допомоги. Разом з тим, працівниками поліції не було взято до уваги дану обставину та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що він є професійним адвокатом, і між ним і ОСОБА_1 10 серпня 2023 року було укладено відповідний договір про надання правової (правничої) допомоги. Далі, свідок ОСОБА_2 пояснив, що 29 жовтня 2023 року, приблизно о 23 годині 10 хвилин, йому зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила про необхідність його прибуття за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 1/2, для надання їй професійної юридичної допомоги у зв`язку з обставинами перевірки працівниками поліції її як водія на предмет наявного стану алкогольного сп`яніння, після чого він одразу виїхав за наведеною адресою. Прибувши за вказаною ОСОБА_1 адресою орієнтовно на протязі години, він дізнався у неї, що працівниками поліції вже було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , при цьому працівників поліції в даному місці вже не було.

Частиною першою ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП віднесено до компетенції органів внутрішніх справ, які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, а саме з відеозапису, долученого до справи, наявність ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені у протоколі (виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), у ОСОБА_1 не зафіксовано, як і не зафіксовано інших ознак, які б створювали об`єктивні підозри щодо перебування останньої у стані сп`яніння.

При цьому з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку, тобто у лікаря-нарколога. Натомість, прохання ОСОБА_1 дочекатись її адвоката було розцінено як пасивну відмову, до чого суд ставиться критично, з огляду на таке.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, а саме до п. 9 розділу 2 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В даному аспекті суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення почав складатися 29 жовтня 2023 року о 23 годині 43 хвилини, тобто через 33 хвилини після встановлення працівниками поліції нібито ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , що дозволяє стверджувати про наявність певного часу (як мінімум 30-40 хвилин додатково) для можливості забезпечення ОСОБА_1 правом на захист, шляхом участі адвоката при складанні даних матеріалів.

Відповідно до ст. 63 Конституції України підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

При цьому згідно з положеннями п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема:

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Аналізуючи дані положення у сукупності з нормами КУпАП, слід звернути увагу на те, що забезпечення даних прав має ключове значення для справедливого судочинства (адміністративно-правового переслідування при провадженні щодо вчинення адміністративного правопорушення), при цьому не лише у розрізі кримінальних правопорушень, а і адміністративних.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні згаданої Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 у справі «Швидка проти України»).

В даному аспекті суд також враховує і практику Європейського суду із прав людини, висловлену у чисельних рішення Суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) щодо того, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень. Європейський суд із прав людини виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції. Так, у рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших Судом зазначено те, що підбурювання до вчинення правопорушення буде мати місце, коли працівники поліції з метою встановлення правопорушення, тобто зібрання доказів та подальшого притягнення особи до відповідальності впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було би вчинене (зокрема п.55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви»). Притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання із сторони поліцейських, буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку про сумнівність наявності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що необхідно закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд керуючись ст. 9, 247, 248, 249, 252, 280, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Павло Слободянюк