Справа № 161/7840/23 Провадження №33/802/419/23 Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Давидова Олександра Вячеславовича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницький Хмельницької області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого на посаді старшого офіцера відділення проведення службових розслідувань ІНФОРМАЦІЯ_2 , учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07 травня 2023 року о 03 год. 16 хв. в м.Луцьку по вул.Глушець керував автомобілем марки «Тойота Авенсіс», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із таким судовим рішенням захисник ОСОБА_1 адвокат Давидов О.В. подав апеляційну скаргу в якій вищевказану постанову судді вважає необґрунтованою та незаконною. Зазначає про те, що ОСОБА_1 являється старшим офіцером відділення проведення службових розслідувань ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом начальника Луцького зонального відділу від 05.05.2023 №125-НР/ДСР майора ОСОБА_1 було включено в групу напрямків пункту управління (мобільна група) ІНФОРМАЦІЯ_3 із 05 по 07 травня 2023 року. У день події - 07.05.2023, коли ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, то він виконував службові обв`язки. А тому, захисник посилаючись на положення ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважає, що дії ОСОБА_1 підпадають під кваліфікацію ст.172-20 КУпАП. Однак, працівниками поліції щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, де кваліфікували його дії за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказуючи про те, що на даний час протокол про адміністративне правопорушення з підстав, визначених ст.172-20 КУпАП у передбаченому випадку щодо ОСОБА_1 не складений, а протокол за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього як спеціального суб`єкта відповідальності складений працівниками поліції, то провадження у справі в даній справі підлягає закриттю згідно із п.1 ст.247 КУпАП, про що й просить захисник.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Давидок О.В. будучи повідомленими про час і дату проведення судового засідання 28.12.2023, до суду не з`явились.

При цьому, захисник Давидов О.В. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на те, що він буде зайнятий в іншому кримінальному провадженні, проте будь-яких доказів з приводу цього не подав.

Водночас, захисник зазначив, що ОСОБА_1 також не може прибути в судове засідання, так як буде перебувати на цілодобовому чергуванні у військові частині. Однак, як вбачається із доданого до клопотання витягу з наказу начальника Луцького зонального відділу ВСП (по строковій службі) №360-НР/ДСК від 26.12.2023, майор ОСОБА_1 призначений в мобільну групу на 27 грудня 2023 року, а не в дань слухання справи щодо нього -28.12.2023.

Окрім того, відповідно до матеріалів справи, розгляд останньої неодноразово відкладався за клопотання сторони захисту з різних причин, а на попередньому судовому засіданні 22.12.2023 наступна дата слухання справи щодо ОСОБА_1 (28.12.2023) узгоджувалась із захисником Давидовим О.В.

Зважаючи на той факт, що належних доказів на підтвердження поважності причин неявки вищевказаних осіб в судове засідання на 28.12.2023 стороною захисту надано не було, а також на тривалий час розгляду справи (з червня 2023), то апеляційний суд вважає за можливе її розгляд провести у відсутності вищевказаних осіб.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з апеляційної скарги, стороною захисту фактичні обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , тобто керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, не оспорюються і не оскаржуються, а тому згідно із положеннями ч.7 ст.294 КУпАП в цій частині апеляційним судом не перевіряються.

Водночас, апелянт вважає, що дії ОСОБА_1 , який являється військовослужбовцем, неправильно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки на його думку їх слід було кваліфікувати за ст.172-20 КУпАП, яка міститься в главі КУпАП «Військові адміністративні правопорушення».

Проте, такі апеляційні доводи на увагу суду не заслуговують з огляду на таке.

Статтею 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за:

ч.1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;

ч.2) участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів;

ч.3) дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Таким чином, об`єктом такого правопорушення є порядок проходження військової служби, а об`єктивна сторона складу діяння, - складається із вищезазначених самостійних альтернативних діянь. Суб`єктом цього проступку є військовослужбовець.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктом такого правопорушення, окрім іншого, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона, відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає: 1) у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; 2) або ж у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Суб`єктом проступку є водій транспортного засобу.

З матеріалів справи і пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він 07 травня 2023 року о 03 год. 16 хв. в м.Луцьку по вул.Глушець керував належним йому автомобілем марки «Тойота Авенсіс», державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції у комендантську годину. У зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився і пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Алкотест Драгер 7510». За результатами проходження огляду у ОСОБА_1 було виявлено алкогольне сп`яніння 1,33% алкоголю, і він з таким результатом був згідний.

Із дослідженого відеозапису вбачається, що при зупині ОСОБА_2 перебував у цивільному одязі і при цьому, будь-яких пояснень з приводу того, що перебуває при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з проходженням служби у відділенні проведення службових розслідувань Луцького зонального відділу Військової служби правопорядку, не надавав. Також він на запитання працівника поліції пояснив, що при собі будь-якої зброї немає, оскільки він її здав.

Аналіз вищенаведених норм законодавства та встановлених обставин справи дає прийти до висновку, що ОСОБА_1 у час його зупинки працівниками поліції перебував в статусі водія приватного транспортного засобу, тобто є суб`єктом правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому його дії працівниками поліції правильно було кваліфіковано за цією нормою Закону.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

При цьому, посилання сторони захисту на те, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.172-20 КУпАП, яка міститься в главі КУпАП «Військові адміністративні правопорушення» є цілком неспроможними, оскільки вони є власними судженнями і жодним чином не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Доданий стороною захисту витяг із наказу начальника Луцького зонального відділу Військових служби правопорядку (по строковій службі) про те, що майор ОСОБА_1 будучи тимчасово виконуючим обов`язки помічника начальника відділу з правової роботи, 07 травня 2023 був призначений в групу напрямків пункту управління (мобільна група) ІНФОРМАЦІЯ_3 , жодним чином не вказує про те, що він у час зупинки транспортного засобу під його керуванням о 03 год. 16 хв. 07.05.2023 виконував службові обов`язки, пов`язані із проходженням служби.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Окрім того, апеляційний суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби за попередньо поданими клопотаннями сторони захисту, оскільки, як встановлено судом, він в даний час перебуває в м.Луцьку, де проходить службу та мав можливість взяти участь у справі шляхом безпосереднього прибуття до суду або ж в режимі відеоконференцзв`язку.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді в даній справі, - без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Давидова Олександра Вячеславовича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2023 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк