Номер провадження 3/523/8284/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2023 р. м. Одеса

року суддя Суворовського районного суду м. Одеси Позняк В.С., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, за змістом протоколу проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до складеного протоколу, 04.10.2023 року о 10.04 годині, водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Долинська 5 в м. Одесі, керував автомобілем марки «BMW 320D», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, сповільненість, неприродна блідність). Від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку водій відмовився, тим самим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху".

Відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що у вказаний день та час був зупинений працівниками патрульної поліції, без зазначення причини зупинки, будучи освідомлений, що це є незаконним відмовився від вимоги працівників поліції від проходження огляду на стан наркотичного спяніння.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Гудз С.С. вказав, що працівники поліції зупинили транспортний засіб без причини зупинки передбаченої ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», причини для направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не було, так як поведінка ОСОБА_1 була адекватна. Враховуючи, все це, на думку захисника, працівниками поліції було грубо порушено норми закону, порушено порядок направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного спяніння, що свідчить про необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Аналогічні пояснення адвокат Гудз С.С. надав в своїх письмових поясненнях наданих до суду.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, надані у судовому засіданні, якими вони повністю заперечували факт порушення ним правил дорожнього руху, судом було досліджено матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме:

- Протокол серії ААД № 552244 від 04.10.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 320D», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, сповільненість, неприродна блідність). Від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку водій відмовився, в своїх поясненнях наданих до протоколу ОСОБА_1 не надавав пояснення, що він відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, так як вимога є незаконною, а вказує на те, що причина відмови є вживання ліки від тиску та те, що працює зварювальником. (а.с.2)

- Відеозапис долучений до матеріалів справи з ПВР №001671, 474489 (а.с.3)

Під час дослідження у судовому засіданні відеозапису долученого до матеріалів справи з ПВР №001671, 474489 судом було встановлено, що пояснення наданні у судовому засіданні повністю спростовуються долученим відеозаписом, а саме на відеозаписі ОСОБА_1 працівники поліції при зупинці транспортного засобу було чітко вказано, що причиною зупинки було очевидна ознака відсутності на автомобілі частини переднього бамперу, та вже після зупинки, для того щоб пересвідчитись чи не має складу адміністративного правопорушення, працівники поліції могли засвідчитись, що відсутність даних частин бамперу, не є порушенням правил дорожнього руху. Після зупинки, працівники поліції повідомили, що під час спілкування виявили ознаки наркотичного сп`яніння, на у них є підозра вважати що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, роз`яснивши права, обов`язки та наслідки відмови від їхньої вимоги, отримали від ОСОБА_1 відмову, та те, що він наполягав, що хоче самостійно проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, та вказує що наразі приймає ліки, неодноразово відмовляється на пропозицію поліцейських проїхати до медичної установи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, при цьому права та обов`язки та наслідки йому були чітко роз`ясненні, все це свідчить про наявну вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані до суду матеріали долученні до протоколу про адміністративного правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. п 2, 4 розділу першого Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп?яніння, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров?я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі-Інструкція від 09 листопада 2015 року №1452/735) підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп?яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп?яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість..

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп?яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння.

Досліджені у судовому засіданні відеозаписи містять повну інформацію щодо фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення та не викликає будь-яких сумнівів у своїй достовірності, тому наявність двох свідків для складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 266 КУаАП не є обов`язковим.

Дослідивши матеріали долученні до протоколу про адміністративне, суд приходить до висновку, що фактично ОСОБА_1 не заперечує що він відмовився від вимоги працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а лише вказує на відсутність законних підстав працівників поліції на зупинку його транспортного засобу.

Свобода пересування є конституційним правом кожної людини, котра законно перебуває на території України(ст. 33 Конституції України), тому зупинка автомобіля повинна відбуватись на підставах та в порядку, передбачених Законом України «Про національну поліцію» та ПДР.

Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»:

1) в разі порушення водієм Правил дорожнього руху;

2) в разі очевидних ознак технічної несправності транспортного засобу (відсутність бокових дзеркал, бампера, бите лицеве скло тощо);

3) наявність інформації про причетність водія або пасажирів автомобіля до вчинення ДТП, злочину чи адмінправопорушення, або якщо транспортний засіб перебуває у розшуку;

4) необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення ДТП, злочину, адмінправопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

5) залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам ДТП або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів ДТП;

6) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

7) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

8) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв (автомобільна сирена тощо).

При перегляді відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, спростовуються доводи захисника та особи що притягається до адміністративної відповідальності про відсутність причини зупинки, так як працівниками поліції було зазначено, що під час руху транспортного засобу було виявлено очевидні ознаки технічної несправності транспортного засобу, а саме відсутність передньої частини бамперу, для перевірки чи є склад адміністративного правопорушення було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , після чого працівниками поліції було зазначено, що наявна відсутність частини бамперу не є порушенням правил дорожнього руху України. Крім того, ОСОБА_1 ні під час спілкування з працівниками поліції ні під час надання пояснень під час

складання протоколу не було зазначено що він не згоден з причиною зупинки, отже дану версію суд сприймає як таку, що виникла з метою ухилення від притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд не бере до уваги, доводи ОСОБА_1 та його захисника, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння так як вважав вимогу працівників поліції незаконною, так як під час дослідження відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено, що причиною відмови ОСОБА_1 під час спілкуванням з працівниками поліції вказує на відсутність часу для проходження огляду та вказує про приймання лікарських засобів, а також те, що ознаки які підпадають під ознаки наркотичного сп`яніння у нього наявні через умови його роботи, аналогічні письмові пояснення ОСОБА_1 вказав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Працівниками поліції було чітко роз`яснено процедуру проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зазначено медична установа де буде проходити огляд та наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, після чого було зафіксовано чітку відмову ОСОБА_1 , факту примусу працівників поліції не зафіксовано, всі ці доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності спростовуються сукупністю матеріалів справи у їх взаємозв`язку, а саме дослідженим відеозаписом, протоколом про адміністративне правопорушення за підписом працівників поліції. Крім того є протиріччя між поясненнями ОСОБА_1 наданих під час складання протоколу та наданих у суді, що сприймається судом як спроба уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням досліджених доказів, суд не приймає до уваги доводи правопорушника та сторони захисту щодо того що до не доведеності факту відмови ОСОБА_1 та розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доказів на спростування своєї вини у скоєному правопорушенні ОСОБА_1 та його захисник суду не надав.

Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів справи відносно ОСОБА_1 дають суду підстави вважати, що докази, долучені до протоколу та досліджені у судовому засіданні, містять фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що докази, надані Управлінням патрульної поліції в Одеській області не спростовані, а докази на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 не надані.

ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5 правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ст.130 КпАП України передбачає притягнення водія до адміністративної відповідальності як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння так і за відмову особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, відповідно до положень ст. 130 КУпАП, встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа вважає, що не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від мотивів відмови складає склад правопорушення ст.130 КУпАП та є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При оцінювані наявних за справою доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів, які встановлюють наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та провину ОСОБА_1 у його вчиненні.

Постанова судді згідно ст.283КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд вбачає у діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме «відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД № 552244 від 04.10.2023 року, відеозапису ПВР № 001671, 474489, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника надані у судовому засіданні та письмові пояснення суд встановив, що викладене ІПП у протоколі по суті порушення відповідає фактичним обставинам та підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КпАП України.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення до ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст.130КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.ст. 40-1 та ст. 283 КУпАП та ст.9 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн. із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 27, 38, 40-1, 130 ч.1, 213, 251, 283, 284 ч.1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також із стягненням судового збору у розмірі 536,80 гривень, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.С. Позняк