ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/2094/23 Головуючий суддя І інстанції Колесник С.А.
Апеляційне провадження № 33/818/517/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Кайдашова В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Хлопова А.В. на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 11 квітня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.05.1997 ДАІ МВС-УВС Охтирка,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000,00 гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 04.03.2023 о 11:26 год. в м. Харкові по вул. Шевченка, буд. 152, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Renault Clio Symbol д/н. НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП ХОР «ОНД», м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18-А у лікаря нарколога водій відмовився в присутності двох свідків.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Хлопов А.В. просить судову постанову скасувати, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції допущено неповноту і однобічність судового розгляду, а висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки поруч з поліцейськими були військові, які перевіряли документи у осіб чоловічої статті та виписували повістки, що стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, захисник зазначає, що у день складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 о 14 год. 20 хв. отримав результати проведених лабораторних досліджень, згідно яких наркотичні засоби в його організмі відсутні.

Апелянт також вказує, що виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння є сумнівними і не можуть свідчити про те, що його підзахисний знаходився в стані наркотичного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Кайдашова В.С., які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтами в своїй скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується доказами, які суд першої інстанції безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні, а саме відомостям, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 223374 від 04.03.2023 року, в якому зазначено факт керування 04.03.2023 о 11:26 год. в м. Харкові по вул. Шевченка, буд. 152, водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення ним вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП ХОР «ОНД» у лікаря нарколога (а.с.1);

- відеозапису з нагрудної камери інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області Кірсанова М.В., долученого до матеріалів справи, з якого вбачається, що поліцейським встановлено особу водія транспортного засобу Renault Clio Symbol, д/н. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 повідомлено працівником поліції, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим водію запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що водій відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, з цього відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 жодного разу не заперечував, що саме він керував транспортним засобом, а також не зазначав про незаконні дії працівників поліції при складанні стосовно нього адміністративного матеріалу (а.с. 3);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 04.03.2023, відповідно до якого, в результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів (а.с.4);

- письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 16.07.2022 року, в яких вони зазначили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку (а.с.5)

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд також бере до уваги, що в своїй апеляційній скарзі захисник Хлопов А.В. не оспорює факт зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відмови останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання апелянта на відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та не встановлення їх працівником поліції, як на істотні порушення, також є безпідставними.

Відповідно до п.4 Розділу І Інструкції «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», вбачається, що ознаками наркотичного сп`яніння є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння рук, порушення координації рухів.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність ознак у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тобто, виявлення працівником поліції у водія ознак наркотичного сп`яніння є його дискреційними повноваженнями.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 та його захисниками подавалася заява до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у порядку, передбаченому КПК України.

Також, належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 та його захисниками не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівника поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ щодо оскарження дій керівництва патрульної поліції при перевірці їх скарги на дії працівників поліції, при складанні ними адміністративного матеріалу у цій справі.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг та заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Апеляційний суд не бере до уваги та ставиться критично до відомостей наданої захисником Кайдашовим В.С. копії результатів тесту на виявлення наркотичних речовин в сечі від 04.03.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 не виявлено в організмі наркотичних засобів, оскільки цей висновок не має конкретного часу надання ОСОБА_1 біологічного зразку на аналіз, а тільки містить час, коли лікарем лабораторії було складено цю довідку 14 год. 20 хв.

Відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Отже, з урахуванням вимог ст.266 КУпАП, надані стороною захисту результати лабораторного дослідження від 04.03.2023 року не свідчать про проходження огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного спяніння протягом двох годин з моменту встановлення працівникам поліції підстав для його здійснення.

Крім того, належить взяти до уваги, що згідно відомостей справи та оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування особою в стані сп`яніння.

Апеляційний суд також враховує те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 30.05.1997 року внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України (а.с.2), а тому повинен знати обов`язки та наслідки для водія щодо відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП вбачається, що огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я, що узгоджується із вимогами п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Апеляційний суд також враховує правові висновки, що містяться в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно яких, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі для проходження відповідного огляду, але в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 223374 від 04.03.2023 року, що повністю відповідає вимогам вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Хлопова А.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 11 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков