29.06.2023 Єдиний унікальний № 371/963/22
провадження № 3/371/41/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Миронівка

ЄУН 371/963/22

Провадження № 3/371/41/23

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., оцінивши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

У провадженні судді Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О. перебуває справа про адміністративне правопорушення, порушена відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

До початку судового засідання, 23 травня 2023 року, ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючого в судовому засіданні з розгляду справи про адміністративне правопорушення судді Капшук Л.О.

У заяві вказав, що до цього дня йому стало відомо про зацікавленість судді у притягненні його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя з мотивів помсти, не зважаючи на очевидні докази його невинуватості, визнає його винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Постановою від 21 листопада 2022 року суддя відмовила йому у праві на захист, шляхом відмови у задоволенні клопотання про залучення його захисника. Просив відвести суддю від розгляду порушеної щодо нього справи.

Відповідно до положень ч 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно вимог ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Норми КПК України передбачають підстави, за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні.

У випадку заявлення відводу (самовідводу) у справі про адміністративне правопорушення, суди застосовують аналогію права та норми КПК України при розгляді таких заяв.

На підставі ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду (ч. 4 ст. 81 КПК України).

Отже, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, які суперечать засадам кримінального судочинства, зокрема заявлення завідомо безпідставного відводу або відводу з підстав, вже розглянутих судом, за відсутності нових обставин чи доказів.

Розвязуючи питання, чи має зазначений відвід ознаки зловживання правом, суддя зазначає про таке.

КПК України не містить окремого положення, яке б містило визначення зловживання процесуальними правами.

Згідно правового висновку Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеного в ухвалі від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к, суд констатував, що хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 у справі № 757/9655/22-к, та ін.).

У постанові Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначається, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати існування випадків зловживання процесуальними правами. Водночас слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

Заборона зловживання правами закріплена у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У розвиток цієї загальної заборони у ст. 35 Конвенції наводяться критерії прийнятності, серед яких зловживання правом на подання заяви до ЄСПЛ є самостійною підставою для визнання неприйнятною індивідуальної заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до суду, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

ЄСПЛ визнає неприйнятними заяви, на підставі зловживання правом, якщо вони позбавлені серйозних підстав та є явно сутяжними, тобто повторюють зміст тих скарг, щодо яких судом раніше було прийнято рішення про їх неприйнятність. Зокрема, у справі «Філіс проти Греції» (рішення від 17.10.1996) Комісія встановила, що заявник уже неодноразово подавав скарги щодо аналогічних або повязаних одне з одним питань та відмітила, що такі дії є умисними, так як в багатьох випадках заявник був докладно проінформований особисто про дію Конвенції. Комісія стверджує, що вирішення низки необґрунтованих і сутяжних заяв обумовлюють непотрібну роботу, яка є несумісною з реальними функціями Суду та заважає їх здійсненню, а тому вказані вище дії заявника є зловживанням правом.

Як свідчить відповідна судова практика, серед найпоширеніших видів зловживань учасниками кримінального провадження своїми процесуальними правами є дії, що полягають у повторному поданні заяви про відвід за відсутності інших підстав або нових обставин чи доказів щодо упередженості судді (рішення Верховного Суду: від 06.12.2021 у справі № 756/4855/17; від 14.12.2022 у справі № 127/9564/17; від 24.11.2020 у справі № 127/2318/18; від 06.11.2019 у справі № 300/474/17).

Щодо заявленого відводу суддя зазначає таке.

Справа про адміністративне правопорушення, порушена відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП перебуває у провадженні судді Капшук Л.О. з 05 жовтня 2022 року, неодноразово розгляд справи відкладався за клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, двічі 16 лютого 2023 року та 17 березня 2023 року справа була знята з розгляду з підстав заявлення відводу судді.

Постановою судді Миронівського районного суду Київської області Каневського В.О. від 20 лютого 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Капшук Л.О. відмовлено.

Постановою судді Миронівського районного суду Київської області Кириленко М.О. від 28 березня 2023 року у задоволенні поданої повторно заяви ОСОБА_1 про відвід судді Капшук Л.О. відмовлено.

Зі змісту поданих заявником заяв про відвід та рішень суддів про відмову у задоволенні заявленого відводу вбачається, що підстави відводу були аналогічні, заявник вказував на ті обставини, що суддя з мотивів помсти притягне його до відповідальності, відмовила йому у клопотанні про залучення до участі у справі захисника. У кожній заяві він вказував, що такі відомості йому стали відомі перед судовим засіданням. З чого випливають наведені висновки заявник не вказує.

У задоволенні відводів було відмовлено, оскільки заявник не навів конкретних та достовірних фактів, які б вказували на можливу упередженість судді та не зазначив доказів заінтересованості судді у розгляді справи.

Ключовим у питанні визначення зловживання є мета, яка переслідується учасником судового провадження при реалізації своїх процесуальних прав.

23 травня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді Капшук Л.О. втретє, заяву мотивував обставинами, які є тотожними тим, які були предметом судового дослідження та розцінені як безпідставне звернення із заявою про відвід ухвалами суддів Миронівського районного суду Київської області від 20 лютого 2023 року та 28 березня 2023 року.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 неодноразово подавав до суду заяви про відвід судді Капшук Л.О., намагаючись затягнути розгляд справи з метою перешкоджання ухваленню несприятливого для себе судового рішення, використовуючи надані процесуальні права всупереч інтересам забезпечення справедливого та неупередженого правосуддя у розумний строк. Така поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності розцінюється як недобросовісна.

За своїм значенням принцип диспозитивності не є абсолютним, тому він не може служити виправданням безпідставного здійснення процесуальних прав, не пов`язаних з метою реального захисту своїх інтересів у встановленому законом порядку.

Вказані дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права, однак по суті були спрямовані на деструктивність судового розгляду.

З урахуванням викладеного, суддя зазначає, що дії ОСОБА_1 щодо повторного заявлення завідомо безпідставного відводу свідчать про очевидне зловживання ним своїми процесуальними правами.

В даному випадку зловживання процесуальними правами має форму штучного ускладнення процесу розгляду справи в результаті поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що перешкоджає винесенню рішення у справі, оскільки неодноразове подання необґрунтованих заяв про відвід судді у цій справі спрямовано на свідоме, невиправдане затягування судового процесу.

Також, суддя зазначає, що у даній ситуації є наявними факти використання ОСОБА_1 наданих йому прав всупереч їхньому призначенню з метою перешкоджання діяльності суду у правильному та своєчасному розгляді і вирішенні справи та необґрунтованого перевантаження роботи суду.

З огляду на наведене, керуючись правилами ч. 4 ст. 81 КПК України, подана ОСОБА_1 23 травня 2023 року заява про відвід розцінюється як повторно заявлений відвід, у тому значенні, яке випливає з наведеної норми.

Згідно з наведеною нормою, така заява суддею, у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, залишається без розгляду.

Керуючись ч. 4 ст. 81 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Миронівського районного суду Київської області Капшук Любов Олексіївни від розгляду справи про адміністративне правопорушення, порушеної відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук