Єдиний унікальний № 946/8569/23
Провадження № 3/946/3335/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2023 року м.Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигулін С.М.,

за участю представника Текєджанової К.Б.

розглянувши матеріали адміністративного провадження про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2023 року о 17 годині 40 хвилин в м. Ізмаїлі Одеської області по вул. Шевченка 60 ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом «YAMAHA YV50» номерний знак НОМЕР_1 у порушення вимог 12.1, 13.1, 2.3б Правил дорожнього руху не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, під час чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Ford TRANSIT» номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями вчинив порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Окрім того, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №359418 від 01 листопада 2023 року ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 01 листопада 2023 року о 17 годині 40 хвилин в м. Ізмаїлі Одеської області по вул. Шевченка 60 у порушенням вимог с. 2.5 Правил дорожнього руху керував мопедом «YAMAHA YV50» номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дії кваліфіковані за ст. 130 ч.1 КУпАП.

За результатами дослідження визнається доведеним наступне.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник пояснив, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів ОСОБА_1 не оскаржує та визнає у повному обсязі.

Обставини правопорушення підтверджені даними відеофіксації, долученої до матеріалів справи.

Таким чином підтверджені порушення ОСОБА_1 за ознаками ст. 124 КУпАП.

Разом із тим, ОСОБА_1 та його представник провину за ознаками ст. 130 ч.1 КУпАП не визнають з посиланням на те, на час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції не знаходився. Відмову від обстеження пояснюють те, що його опитування проходило в медичному закладі, де йому надавали медичну допомогу після отримання тілесних ушкоджень за результатами ДТП, через що від і відмовився від проходження медичного обстеження. Також пояснили, що посвідчення водія не вилучалось, в медичному закладі, де ОСОБА_1 надавали медичну допомогу, направлення на обстеження не видавалось та біологічні зразки у нього не відбирались.

Диспозицією ст. 130 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, за порушення якого складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 077649 від 19 червня 2021 року передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За вимогами ст. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом із тим, відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року визначено, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; з урахуванням чого Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Враховуючи викладене, обвинувачення за ст. 130 КУпАП відповідно до практики ЄСПЛ слід розглядати як кримінальні з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року визначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів необхідно керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Рішенням Конституційного суду України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогою ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Окрім вказаного, відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі автоматичну фото- і відеотехніку, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Відповідно п.п.2 п.2 розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Відповідно до вимог п. 5 розділу II зазначеної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Долученим до матеріалів справи носієм електронної інформації визначено, що пояснення у ОСОБА_1 співробітником поліції були отримані під час знаходження ОСОБА_1 в медичному закладі, де ОСОБА_1 надавалась медична допомога через отримання тілесних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а сам ОСОБА_1 , з урахуванням його віку та стану пошкоджень, знаходився у безпорадному стані.

Випискою з медичної карти стаціонарного хворого за № 6201 ОСОБА_1 01 листопада 2023 року госпіталізований до травматологічного відділення ургентно, обстежений клінічно, лабораторно, рентгенологічно із встановленням заключного клінічного діагнозу закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій правого стегна, забій садна правого колінного суглоба, забій садна підборіддя та лівої кісті. Окрім вказаного визначено супутній діагноз двобічний гонартноз, стан після тотального ендопротезування обох колінних суглобів.

Після самостійного залишення травматологічного відділення 02 листопада 223 року ОСОБА_1 знову через наслідки травми в результаті дорожньо-транспортної пригоди від 01 листопада 2023 року через погіршення загального стану за електронним направленням сімейного лікаря ургентно госпіталізований та знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з 07 листопада 2023 року по 15 листопада 2023 року, де за результатами дослідження головного мозку у діагностичному центрі «Юж-Укрмедтех» встановлено забій головного мозку, САК, Перелом лобної кістки.

Долученим до матеріалів справи носієм електронної інформації визначено, що про дослідження стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, а також про відмову від проходження дослідження інформація до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 доводилась під час знаходження його у безпорадному стані з оглядом на тілесні ушкодження та загальний стан здоров`я, про що визначено довідкою лікаря ЗП-СМ А.Ермоленко від 08 грудня 2023 року.

Вказані обставини, зважаючи на наявність формальної відмови від проходження від обстеження за допомогою газоаналізатора та відсутність даних про наявність у біологічних зразках ОСОБА_1 під час лікування в травматологічному відділенні, дають підстави визначити про відсутність належних доказів щодо свідомої відмови ОСОБА_1 від обстеження за допомогою газоаналізатора, а також про відмову від проходження дослідження.

Сукупність вказаних доказів є такими, що зумовлюють відсутність в діях особи ознак правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що у свою чергу є підставою для закриття провадження у справі в порядку, передбаченому ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

З урахуванням вказаного у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за ст. 124 КУпАП накладається у межах п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

За ст. 130 ч.1 КУпАП виправдати ОСОБА_1 через відсутність в його діях складу правопорушення.

Провадження у вказаній частині закрити.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та стягнути штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 536,8 грн. (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.)

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Жигулін С.М.