Справа № 442/8949/23
Провадження №3/442/3109/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 грудня 2023 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Павлів З.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 , 22.11.2023 о 08:40 год. в смт. Підбуж по вул. Церковна,5 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108 ДНЗ НОМЕР_1 не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою під час руху транспортного засобу заднім ходом, не користувався сторонньою допомогою осіб в наслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Opel Zafira ДНЗ НОМЕР_2 внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав.

Вина правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення стверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№652882 від 22.11.2023, рапортом, схемою місця ДТП, заявою, письмовими поясненнями учасників ДТП.

Статтею 124 КУпАП регламентовано адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.п. а п.2.3 Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Дорожня обстановка сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Вина правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення стверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№652882, рапортом, письмовими поясненнями, схемою місця ДТП, заявою та письмовими поясн6еннями.

Аналізуючи вище наведене, вбачаю в діях ОСОБА_1 , ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП «порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна».

Згідно з ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 23 КУпАП визначено, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст.9 Конституції України, ст. 19 Закону України „Про міжнародні договори України та ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як „кримінальні у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі „Надточий проти України від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, КСУ у п.3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що „не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям „правопорушення, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід застосувати аналогію права.

Враховуючи вищевикладені обставини, враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який є пенсіонером, як вбачається з матеріалів справи вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, вважаю, що йому слід призначити адміністративне стягнення м`якше, ніж передбачено законом попередження, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є пенсіонером, його дохід є незначним, він повинен бути звільненим від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 23, 33, 124, 221, 280 КпАП України, ст.69 КК України, -

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративного правопорушення та накласти на нього стягнення у виді попередження.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Павлів З.С.