Справа № 474/1512/23
Провадження № 3/474/861/23
Провадження № 3/474/862/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.12.23р. смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., розглянув матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО-СПЕЦ-ТЕХНІКА, місце проживання: АДРЕСА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155-1, ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Спец-Техніка, в порушення п. 44.1, п. 44.2, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України занизила дохід та завищила витрати на суму 1 197 960 грн. 00 коп., а саме за 2022р. - на суму 971 960 грн. 00 коп., за перший квартал 2023р. - на суму 226 000 грн. 00 коп., внаслідок неправомірного включення їх до складу власних транспортних витрат, понесених при доставці запасів на підприємство на суму 290 565 грн. 00 коп. та за рахунок не включення до складу доходів сум коштів отриманих в якості безповоротної фінансової допомоги від покупців на суму 907 935 грн. 00 коп. Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Спец-Техніка, в порушення п. 14.1.147, п. 14.1 ст. 147, п. 286.2, п. 286.5 ст. 286, п. 271.1 ст. 271, п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, занизила орендну плату на землю за 2023р. на загальну суму 70 138 грн. 00 коп. (акт документальної планової виїзної перевірки від 07.11.2023р. № 10417/14-29-07-01/40823541.) Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення № 411 від 07.11.2023р. надійшов до суду 16.11.2023р.

Також до суду 16.11.2023р. надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 412 від 07.11.2023р., згідно з яким ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Спец-Техніка, в порушення п. 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995р. № 265/95-ВР із змінами та доповненнями, 07.11.2023р. не надала посадовим особам контролюючого органу, що проводила перевірку, документи (у паперовій або електронній формі) які підтверджують облік та походження підакцизних товарів, що за період з 30.09.2022р. по 12.06.2023р. знаходилися у місці продажу (господарському об`єкті) на загальну суму 7 295 923 грн. 00 коп. (за цінами реалізації). Вказане порушення відображене в акті документальної планової виїзної перевірки від 07.11.2023р. № 10417/14-29-07-01/40823541. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Постановою від 17.11.2023р. справи про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155-1, ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, об`єднані в одну справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер 474/1512/23.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 16 год. 30 хв. 27.11.2023р., не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату та місце судового розгляду (телефонограма № 1482 від 17.11.2023р.), про причини неявки не повідомила.

Водночас 27.11.2023р. ОСОБА_1 подала до суду заперечення, в яких просить закрити провадження у справі, а розгляд справи провести у її відсутності.

Заперечення обґрунтовані тим, що станом 21.11.2023р. в порядку та строки, визначені п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, ТОВ АГРО-СПЕЦ-ТЕХНІКАдо Головного управління ДПС у Миколаївській області подані заперечення до акту. Однак станом на 27.11.2023р. від Головного управління ДПС у Миколаївській області не надходило повідомлень про час і місце проведення розгляду матеріалів перевірки, а також не надходив висновок за результатами вказаної перевірки.

Також ОСОБА_1 вказує, що станом на 27.11.2023р. ТОВ АГРО-СПЕЦ-ТЕХНІКА не одержувала відомостей про прийняття Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкових повідомлень-рішень на підставі висновків комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень, хоча порушення, викладені в акті, на підставі яких були складені протоколи, передбачають прийняття таких рішень. А відтак, посилаючись на приписи п.п. 86.7.5 п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, зазначає, що контролюючим органам та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складання акту перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до п.п. 60.1.2 та 60.1.4 п. 60.1 ст. 60 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 вважає, що посадовими особами Головного управління ДПС у Миколаївській області було передчасно складено протоколи від 07.11.2023р. за № 411 та № 412, так як обставини, викладені в акті, ще не знайшли свого підтвердження у висновку комісії з розгляду заперечень Головного управління ДПС у Миколаївській області та податкових повідомленнях-рішеннях, відомості про існування яких до суду також не надано.

На підтвердження заперечень ОСОБА_1 надала суду лист ТОВ АГРО-СПЕЦ-ТЕХНІКА № 176 від 27.11.2023р. та копію заперечень до акта перевірки від 07.11.2023р. № 10417/14-29-07-01/40823541.

Судом листом № 474/1512/23/4705/23 від 28.11.2023р. запропоновано Головному управлінню ДПС у Миколаївській області, з метою об`єктивного та всебічного розгляду справи, надати до суду не пізніше 18.12.2023р. відповідне рішення щодо розгляду поданих ТОВ АГРО-СПЕЦ-ТЕХНІКА заперечень до акта перевірки від 07.11.2023р. № 10417/14-29-07-01/40823541.

З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 16 год. 30 хв. 18.12.2023р.

Станом на 18.12.2023р. до суду від Головного управління ДПС у Миколаївській області жодних рішень щодо розгляду поданих ТОВ АГРО-СПЕЦ-ТЕХНІКА заперечень до акта перевірки від 07.11.2023р. № 10417/14-29-07-01/40823541 не надходило.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 16 год. 30 хв. 18.12.2023р. не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату та місце судового розгляду (телефонограма № 1513 від 27.11.2023р.), про причини неявки не повідомила.

При цьому 18.12.2023р. до суду від захисника ОСОБА_1 - Носова О.М. надійшла заява, в якій він просив відкласти розгляд справи призначений на 16 год. 30 хв. 18.12.2023р. та надати йому можливість ознайомитися з матеріалами справи. Заява обґрунтована територіальною віддаленістю суду та обмеженістю в часті для вивчення матеріалів справи, оскільки договорів про надання правової допомоги між ним та ОСОБА_1 був укладений 18.12.2023р.

До вищевказаної заяви захисником Носовим О.М. долучено копію відповіді № 25957/6/14-29-07-06-02 від 05.12.2023р. Головного управління ДПС у Миколаївської області щодо результатів розгляду заперечень до акту перевірки від 07.11.2023р. № 10417/14-29-07-01/40823541.

Заява захисника Носова О.М. була задоволена, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 28.12.2023р.

21.12.2023р. до суду від Головного управління ДПС у Миколаївській області надійшла копія відповіді № 25957/6/14-29-07-06-02 від 05.12.2023р. щодо результатів розгляду заперечень до акту перевірки від 07.11.2023р. № 10417/14-29-07-01/40823541.

ОСОБА_1 та її захисник Носов О.М. в судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 28.12.2023р., не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату та місце судового розгляду (телефонограма № 1580 від 19.12.2023р., електронна судова повістка № 474/1512/23/5294/23 від 21.12.2023р.).

ОСОБА_1 про причини неявки в судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 28.12.2023р., не повідомила.

Водночас від захисника Носова О.М. надійшла заява, в якій він просить відкласти розгляд справи, оскільки не може з`явитися до суду, так як за його участю призначений розгляд судової справи в Господарському суді Миколаївської області. При цьому захисник Носов О.М. не долучив до заяви жодних доказів на підтвердження причин неявки в судове засідання, а лише вказав посилання на ухвалу суду в реєстрі судових рішень за яким, як вважає захисник, суд зобов`язаний самостійно підтвердити вказані ним у заяві обставини.

При цьому, у заяві захисник Носов О.М., як на підставу для відкладення розгляду справи, також посилається на територіальну віддаленість судів, у зв`язку з чим не може забезпечити свою участь в обох судових засіданнях.

Отже ОСОБА_2 вказуючи на причину неявки в судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 28.12.2023р., фактично посилається на його участь в іншому судовому засідання, при цьому вказує, що він не буде брати участь у розгляді іншої справи.

Крім цього слід зазначити, що захисник Носов О.М. з 18.12.2023р. до 28.12.2023р. не з`явився до суду для ознайомлення з матеріалами судової справи та не повідомив про причини неявки, хоча сам клопотав про це перед судом.

Таким чином вважаю, що захисник Носов О.М. не надав суду жодних доказів поважності причин неявки в судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 28.12.2023р., а вищевикладені обставини свідчать про його зловживання щодо реалізації наданих йому процесуальним законодавством прав та виконання визначених обов`язків.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст.ст. 268 та 271 КУпАП, згідно яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та захисника, під час судового розгляду справи є необов`язковою, закінчення строків визначених ст. 277 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та її захисника Носов О.М.

Розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю встановленим таке.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 155-1 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у порушенні встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та тягне за собою накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, за яке передбачена відповідальність у виді штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 44 Податкового кодексу України вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, а також документального підтвердження виконання вимог податкового та іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Вимоги цієї статті щодо обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, застосовуються також до нерезидентів, які здійснюють господарську діяльність на території України через постійне представництво (незалежно від наявності у нерезидента зареєстрованого (акредитованого, легалізованого) відокремленого підрозділу), та до іноземних юридичних осіб, визначених у пп. 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним пп. 3 п. 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Нерезиденти, які здійснюють господарську діяльність на території України через постійне представництво, для обрахунку об`єкта оподаткування податком на прибуток використовують дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування, що стосуються діяльності (операцій), що здійснюється цими нерезидентами через постійні представництва, у тому числі якщо такі дані враховуються нерезидентами при складанні фінансової звітності щодо діяльності за межами України чи консолідованої фінансової звітності.

Іноземні компанії, визначені пп. п. 133.1 статті 133 цього Кодексу, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток підприємств за міжнародними стандартами фінансової звітності з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку під час застосування положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених п. 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше:

44.3.1. 2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до ст.ст. 39 і 39-2 цього Кодексу;

44.3.2. 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними п. 133.1 статті 133, п.п. 133.2.2, пункту 133.2 та п. 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з п.п. 44.3.1 цього пункту;

44.3.3. 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги п.п. 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту;

44.3.4. 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.

Строки зберігання документів та інформації, визначені цим пунктом, розраховуються з дня подання податкової звітності чи іншої звітності, передбаченої цим Кодексом, для складення якої використовуються зазначені документи та/або інформація, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного строку подання такої звітності, а для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - з дня завершення строку їх дії).

У разі ліквідації платника податків документи, визначені п. 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1825 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до ст.ст. 39, 39-2 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, у встановленому законодавством порядку передаються до архіву.

Передбачені цим пунктом строки зберігання документів та інформації продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених п. 102.3 статті 102 цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в п. 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку п. 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України , об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених п.п. 140.4.8 пункту 140.4 та п.п. 140.5.16 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених п.п. 140.4.8 пункту 140.4 та п.п. 140.5.16 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період перевищує сорок мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до п.п. 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

Для платників податку, визначених підпунктом 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу, не є об`єктом оподаткування прибуток із джерелом походження за межами України.

Відповідно до п. 135.1. ст. 135 Податкового кодексу України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із ст. 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 286.2, п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченомуст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному ст. 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Нарахування фізичним особам сум земельного податку з підстав, визначених підпунктами в, г, д пункту 286.1 цієї статті, проводиться контролюючими органами виключно у разі надання зазначених даних такими фізичними особами.

У разі переходу права власності на земельну ділянку або права на земельну частку (пай) від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося його право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку або права на земельну частку (пай) від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Якщо такий перехід відбувся після 1 липня поточного року, контролюючий орган надсилає (вручає) попередньому власнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

У разі якщо платник податків має у власності декілька земельних ділянок або право на декілька земельних часток (паїв), щодо яких необхідно провести звірку даних, для її проведення такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу за своїм місцем реєстрації у контролюючих органах або за місцем знаходження будь-якої з таких земельних ділянок, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю).

Платники плати за землю мають право письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених п. 42.4 статті 42 цього Кодексу) звернутися до контролюючого органу за своїм місцем реєстрації у контролюючих органах або за місцем знаходження земельних ділянок, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), для проведення звірки даних щодо: розміру площ та кількості земельних ділянок, земельних часток (паїв), що перебувають у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень п. 281.4 і 281.5 цієї статті; розміру ставки земельного податку; нарахованої суми плати за землю.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів або належним чином засвідчених копій таких документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган, до якого звернувся платник плати за землю, проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Відповідно до п. 271.1. ст. 171 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено. База оподаткування по земельних частках (паях) визначається згідно із даними земельних ділянок, на які фізичні особи мають право як власники земельних часток (паїв), з урахуванням підпунктів 271.1.1 та 271.1.2 цього пункту.

Відповідно до п. 286.2, 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному ст. 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Нарахування фізичним особам сум земельного податку з підстав, визначених підпунктами в, г, д пункту 286.1 цієї статті, проводиться контролюючими органами виключно у разі надання зазначених даних такими фізичними особами.

У разі переходу права власності на земельну ділянку або права на земельну частку (пай) від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося його право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку або права на земельну частку (пай) від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Якщо такий перехід відбувся після 1 липня поточного року, контролюючий орган надсилає (вручає) попередньому власнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

У разі якщо платник податків має у власності декілька земельних ділянок або право на декілька земельних часток (паїв), щодо яких необхідно провести звірку даних, для її проведення такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу за своїм місцем реєстрації у контролюючих органах або за місцем знаходження будь-якої з таких земельних ділянок, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю).

Платники плати за землю мають право письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених п. 42.4 статті 42 цього Кодексу) звернутися до контролюючого органу за своїм місцем реєстрації у контролюючих органах або за місцем знаходження земельних ділянок, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), для проведення звірки даних щодо:розміру площ та кількості земельних ділянок, земельних часток (паїв), що перебувають у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень п. 281.4 і 281.5 цієї статті; розміру ставки земельного податку; нарахованої суми плати за землю.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів або належним чином засвідчених копій таких документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган, до якого звернувся платник плати за землю, проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендаторів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Пунктом 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факти вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, який зафіксований в протоколі про адміністративні правопорушення № 411 від 07.11.2023р., від підпису в якому остання відмовилася без будь-яких зауважень щодо його змісту, підтверджується: актом про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ АГРО-СПЕЦ-ТЕХНІКА від 07.11.2023р. № 10417/14-29-07-01/40823541; витягом з акта документальної планової виїзної перевірки від 07.11.2023р. № 10417/14-29-07-01/40823541; наказом Головного Управління ДПС в Миколаївській області від 22.09.2023р. № 1062-П; направленнями на перевірку № 1728/14-29-07-10 від 06.10.2023 від 06.10.2023р.; запитом про надання документів від 18.10.2023р.; поясненнями директора ТОВ АГРО-СПЕЦ-ТЕХНІКА ОСОБА_3 № 163 від 24.10.2023р.; відповіддю № 25957/6/14-29-07-06-02 від 05.12.2023р. щодо результатів розгляду заперечень до акту перевірки від 07.11.2023р. № 10417/14-29-07-01/40823541.

Водночас посилання ОСОБА_1 на приписи п.п. 86.7.5 п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України не беруться до уваги, оскільки в даному випадку, вони стосуються контрагентів ТОВ АГРО-СПЕЦ-ТЕХНІКА, однак матеріали справи не містять жодних даних, що ОСОБА_1 є контрагентом ТОВ АГРО-СПЕЦ-ТЕХНІКА щодо цивільно-правових відносин, які були предметом перевірки, за результатами якої на не неї складено протокол № 411 від 07.11.2023р.

При призначенні адміністративних стягнень, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, і з урахуванням встановленого, вважаю доцільним застосувати по відношенню до ОСОБА_1 з метою її виховання та попередження вчинення нових правопорушень адміністративне стягнення у виді штрафу мінімальної межі, передбачене санкцією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. на користь держави.

Водночас щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, зафіксованого протоколі № 412 від 07.11.2023р., слід зазначити таке.

Згідно з протоколом № 412 від 07.11.2023р. ОСОБА_1 інкримінується те, що перебуваючи на посаді головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Спец-Техніка, в порушення п. 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995р. № 265/95-ВР із змінами та доповненнями, 07.11.2023р. не надала посадовим особам контролюючого органу, що проводила перевірку, документи (у паперовій або електронній формі) які підтверджують облік та походження підакцизних товарів, що за період з 30.09.2022р. по 12.06.2023р. знаходилися у місці продажу (господарському об`єкті) на загальну суму 7 295 923 грн. 00 коп. (за цінами реалізації). Вказане порушення відображене в акті документальної планової виїзної перевірки від 07.11.2023р. № 10417/14-29-07-01/40823541. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до пункту 10 документальної планової виїзної перевірки від 07.11.2023р. № 10417/14-29-07-01/40823541 встановлено порушення п. 2 п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995р. № 265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг із змінами та доповненнями на суму 33 120 450.90 грн.

Водночас у відповіді № 25957/6/14-29-07-06-02 від 05.12.2023р. щодо результатів розгляду заперечень до акту перевірки від 07.11.2023р. № 10417/14-29-07-01/40823541 Головне управління ДПС у Миколаївській області вирішило внести зміни до акту перевірки від 07.11.2023р. № 10417/14-29-07-01/40823541, зокрема, вилучити пункт 10, оскільки за результатами розгляду заперечень ТОВ АГРО-СПЕЦ-ТЕХНІКА та наданих документів порушення вимог п. 12 ч. 3 Закону України від 06.07.1995р. № 265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зазначені в акті перевірки, спростовані.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення № 412 від 07.11.2023р., не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33-35, 36, 40-1, 155-1, 163-1, 221, 247, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, і призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (отримувач: Миколаїв.ГУК/тг смт Врадiївка/21081100 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) номер рахунку: UA0014454 код банку отримувача (МФО): 899998) у розмірі 5 (п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 85 (вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутню складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь держави (отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт Врадiївка/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030 Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Рахунок отримувача: UA0014454 Код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу в строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол