Справа № 277/1386/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 грудня 2023 року смт Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Заполовський В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Звягельського РВП ГУНП України в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює

за ч.2 ст.126 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №257752 від 24.09.2023 року зі змісту якого вбачається, що 24.09.2023 року о 18 год. 50 хв. в смт Ємільчине по вул. Вишневій, неповнолітній ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21077 д/н НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, відомості про отримання ним судової повістки про виклик до суду у суді відсутні.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Вина неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №257752 від 24.09.2023 року, згідно якого неповнолітній ОСОБА_1 24.09.2023 року о 18 год. 50 хв. в смт Ємільчине по вул. Вишневій керував автомобілем ВАЗ 21077 д/н НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. У вказаному протоколі ОСОБА_1 особисто написав пояснення та вказав, що взяв автомобіль тому, що хотів завезти друзів додому.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано диск з відеозаписами на яких зафіксовано, як працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чи має він посвідчення водія, на що останній повідомив, що не має посвідчення водія. Після цього поліцейський складає відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.14 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до ст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Виконання цих завдань неможливе без чіткого визначення предмета доказування у даній справі, а також (у межахст.251 КУпАП) відповідних засобів доказування.

Відповідно до ст.ст.254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який фіксує факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, стверджується письмовими матеріалами справи, відеозаписами з бодікамери поліцейського, на яких чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 24.09.2023 року керував автомобілем та на запитання поліцейського повідомив, що посвідчення водія він не має, а тому щодо нього слід застосувати стягнення в межах санкції відповідної статті у виді штрафу.

Призначаючи вид і розмір адміністративного стягнення, судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному законом.

Керуючись ст.ст.13, 23-24, 27, 33-35, 126 ч.2, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Неповнолітнього ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:В. В. Заполовський