ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1386/23 Справа № 202/6620/23 Суддя у 1-й інстанції - Логвіненко Т. Г. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Авраменка О.Ю.

апеляційну скаргузахисника Авраменка О.Ю. на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з судові витрати у сумі 536 грн. 80 крп. -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскаржуваною постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року, 24.03.2023 року о 21 годині 30 хвилин в м. Дніпрі, Індустріальний район, вул. Висока, буд. 20, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot 407, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням технічного засобу - газоаналізатору Drager Alcotest 7510, що було зафіксовано із використанням технічного засобу відеозапису motorola VB400 № 471254, 471021. Результат огляду проба позитивна, 2, 02 %, тест № 540.

З наведених обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Авраменко О.Ю. просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необгрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим остання підлягає скасуванню.

Вказує на те, що співробітники поліції порушили процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, що є порушенням вимог відповідної інструкції, не було видано і направлення на проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що огляд на стан сп`яніння проведено з істотними порушеннями, оскільки перед проведенням огляду газоаналізатор мав збої технічного характеру, а працівником поліції проводилися з ним якісь дії, що ставить під сумнів результат огляду.

Також вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і даний факт не підтверджується жодним доказом.

Крім того, вказує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та не відсторонено його від керування.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; результатом огляду із використанням алкотесту Драгер 7510, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав 2,02 проміле; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; актом огляду на стан сп`яніння;

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9. Правил дорожнього руху України, згідно яким водієві забороняється зокрема керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом належними доказами, зокрема результатом алкотесту Драгер7510, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав 2,02 проміле, що значною мірою перевищує допустиму норму.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Що стосується доводів апелянта про допущене поліцейськими порушення процедури направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, то вони не є необгрунтованими, оскільки з наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер та пройшов відповідний огляд, результат вимірювання склав 2,02 проміле. При цьому ОСОБА_1 протягом всього часу спілкування з поліцейськими та під час складання протоколу не виразив своєї незгоди із результатом огляду, не повідомив працівників поліції про бажання пройти огляд в медичному закладі та погодився з результатом вимірювання, а тому у працівників поліції не було підстав для направлення його до медичного закладу, що у свою чергу виключає і необхідність складання відповідного направлення на проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що перед проходження огляду прилад Драгер мав технічні збої, які працівник поліції намагався виправити, є необгрунтованими, оскільки з наявного відеозапису вбачається, що перед використанням газоаналізатору працівником поліції було зроблено його тестовий запуск для перевірки працездатності, і після цього було надано його ОСОБА_1 .

Що стосується доводів апелянта стосовно того, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем, то вони є неспроможними, оскільки з відеозапису вбачається, що після проходження процедури огляду та в процесі складання протоколу ОСОБА_1 було повідомлено те, що він не може здійснювати подальше керування транспортним засобом, і вказано про необхідність залучення іншого, тверезого водія. Крім того, ці обставини в цілому не стосуються підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і не спростовують правильності оскаржуваної постанови.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є неспроможними, оскільки з відеозапису вбачається, що останній на всьому протязі спілкування із поліцейськими не заперечував необхідності проходження ним огляду як водієм транспортного засобу, не вказував, що він не керував автомобілем, а після зазначення поліцейським про відсторонення його від керування автомобілем та необхідності залучення тверезого водія ОСОБА_1 вказав, що в автомобілі є пасажир.

Інші доводи захисника апеляційний суд розцінює як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом істотних порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Авраменка О.Ю. залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця