Провадження № 3/734/1464/23 Справа № 734/2281/23
ПОСТАНОВА

про закриття провадження у справі

про адміністративне правопорушення

03 липня 2023 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 038595 від 25.05.2023, ОСОБА_1 25.05.2023 о 09 год. 27 хв. на автодорозі Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, керуючи автомобілем марки Nissan Qashqai д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись від смт. Козелець в напрямку с.Лемеші, не вибрала в установлених межах безпечної швидкості руху, у разі виникнення небезпеки для руху не вжила всіх заходів для повної зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, в наслідок чого скоїла наїзд на тварину (дика тварина козуля європейська, самець) в результаті чого т/з отримав механічні пошкодження, чим завдано збитків мисливсько-рибальському підприємству в Чернігівській області організації УТМР. Своїми діями, ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 12.1, 12.3 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилася, подавши суду заперечення у яких вину у інкримінованому адміністративному правопорушення і не визнає з тих підстав, що фактичні обставини, які викладені у протоколі, не відповідають дійсності. У вказаний час на зазначеній ділянці автодороги, керуючи транспортним засобом, не порушувала правил дорожнього руху, рухалася з дотриманням швидкісного режиму. Дика коза вискочила з лівої сторони транспортного засобу прямо під колеса. Все відбулося миттєво і не очікувано, тому наїзду на дику тварину уникнути не вдалося. Крім цього, на даній ділянці дороги відсутній попереджувальний дорожній знак «Дикі тварини». З урахуванням викладеного, просила провести судовий розгляд у її відсутності, за результатами чого закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.12.3 ПРД у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Так в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій ОСОБА_1 порушила вимоги пунктів 12.1 та 12.3 ПДР. Однак, остання заперечила проти цього, та у своїх поясненнях зазначила, що під час керування, рухалася з дотриманням вимог ПДРв установлених межах безпечної швидкості руху, під час руху була уважною.

Відповідно до ч. 2 ст.252КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка є предметом даного судового розгляду, не містять жодних доказів на підтвердження механізму та обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди. У наявній схемі ДТП, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, містяться дані щодо розташування транспортного засобу та дикої тварини після дорожньо-транспортної пригоди. Відеозапис, який долучений до протоколу містить лише відомості про оголошення працівником поліції водію вже складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Розділом 33.1 ПДР передбачена можливість встановлення попереджувального дорожнього знаку № 1.36 «Дикі тварини». Знак 1.36 «Дикі тварини» встановлюється перед ділянкою дороги, на якій можлива поява диких тварин. Знак встановлюється поза населеними пунктами на відстані 150-300 м, у населених пунктах на відстані 50-100 м до початку небезпечної ділянки. У разі потреби знак встановлюється і на іншій відстані, яка зазначається на табличці 7.1.1 ПДР.

В матеріалах справи відсутні дані щодо встановлення на даній ділянці дороги попереджувального знаку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що підтверджується також письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка вказала, що попереджувальних знаків «Дикі тварини» на даній ділянці дороги не було.

Наявні матеріали адміністративної справи не дають підстав для висновку, що ОСОБА_1 були порушені правила дорожнього руху, а саме п.12.1 та п. 12.3 ПДР України. Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , дика тварина вибігла на дорогу раптово, тому її появу вона передбачити не могла.

У протоколі про адміністративне правопорушення потерпілим зазначено Мисливсько-рибальське підприємство Чернігівської області УТМР, однак жодних матеріалів про те, що шкода в результаті ДТП була заподіяна даній юридичній особи матеріали справи не містять.

Та обставина, що працівниками патрульної поліції складено протокол на водія ОСОБА_1 , не може слугувати беззаперечною підставною для притягнення її до адміністративної відповідальності. Згідно з положеннями КУпАП у протоколі про адміністративні правопорушення фіксується вчинене правопорушення. Провадження в справі про адміністративне правопорушення, зокрема, з`ясування чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні і т.д., здійснює уповноважений орган, в даному випадку - суд.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Європейський Суд з прав людини у справі «Кобець проти України» 14.02.2008 зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п.282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження в адміністративній справі відносно неї про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст.ст. 268, 283- 285, 287-289, 247 ч.1 п.1 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП України закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд протягом 10 діб з дня її проголошення.

Суддя