Справа № 703/311/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

26 січня 2023 року від заступника начальника ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області до суду надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

26 січня 2023 року після автоматизованого розподілу справи між суддями справу передано на розгляду судді Прилуцькому В.О.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 313461 від 17 січня 2023 року ОСОБА_1 о 20 год. 15 хв. 17 січня 2023 року по вул. В`ячеслава Чорновола в м. Сміла керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двух свідків, результат тесту склав 1,51% проміле алкоголю, чим порушив п. 2.9-а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у правопорушенні не визнав, вказав суду на те, що він дійсно 17 січня 2023 року керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з працівниками поліції вони запропонували йому проти огляд на стан сп`яніння за допомогою акотетрету «Драегр» на що він погодився, оскільки не вживав того дня алкогольних напоїв. Після того як алкотестер показав, що в нього 1,51% проміле він не погодився із таким результатом та згодний був пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак працівники поліції склали протокол та не запропоували йому проїхати до медичної установи. В зв`язку з такими діями працівників поліції він повністю відмовився від пояснень та підписів. Просив суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 280 КУпАП, вказує на те, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративне правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (дал іКонвенція), яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» (далі Закон), Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, дотримання принципу верховенства права є однією з основ демократичного суспільства.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі ЄСПЛ) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

ЄСПЛ з метою справедливого провадження та дотримання статті 6 Конвенції вважає, що провадження у справах про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Озтюрк проти Німеччини», «Лутц проти Федеративної Республіки Німеччини», «Лауко проти Словаччини» та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України»).

Крім того, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» (п. 21) Уряд України визнає карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За даних обставин, враховуючи наявність пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеодиску, письмових пояснень свідка, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

П. 2-9 а ПДР Укаїни вказує на те, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В протоколі серії ААД № 313461 від 17 січня 2023 року зазначено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою тестеру «Драгер» у присутності двух свідків та його результати склали 1,51 %.

Згідно з ч.2,3,4 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до п.6 розд. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року №1413/27858 та п. 1 ч.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, якими не можуть бути залучені працівники національної поліції та особи щодо неупередженості яких є сумніви. Результати такого огляду зазначаються у відповідному акті, дані якого заносяться до протоколу і долучається до нього. Він складається у 2-х примірниках, один з яких вручається водію.

Особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами (ч. 1 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП, п.7 р.1 відповідної Інструкції та п.6 ч.3 Порядку лише той водій транспортного засобу, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або при його незгоді з результатами такого огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

З оглянутих матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що в протоколі знаначено, що до нього додаються пояснення свідків, направлення в мед заклад, диск з відеозаписом.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17 січня 2023 року вбачається, що вони були присутні під час того як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння та продув алкотетсер «Драгер», результат тесту якого склав 1,51 проміле.

З оглянутого диску, який наявний в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 було зупинення працівниками поліції та запропоновано проти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на що він погодився. Після продуття алкотестеру результат його склав 1,51% та ОСОБА_1 було запрошено до службового автомобіля де працівник поліції склав адміністративний протокол. ОСОБА_1 не визнав факту вживання алкогольних напоїв та результату тесту «Драгер».

З відеозапису не вбачається того факту, що ОСОБА_1 було роз`яснено його право у разі незгоди з показами алкотестеру «Драгер» пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та проходження такого огляду працівниками поліції ОСОБА_1 не пропонувалось.

Таким чином працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 липня 2015 року.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 183 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, в якій окрім іншого, повинно бути зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах № 295/3099/17 від 17 липня 2019 року та № 524/9716/16-а від 13 лютого 2020 року, приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок працівника поліції щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03 лютого 2016 року №100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, якщо із відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним, тобто переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом. Аналогічне вказано і в пункті 5 розділу II та пункті 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, де вказано, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. В даному випадку відеозапис на який здійснено фіксацію правопорушення вчиненого ОСОБА_1 не є безперервним. Окрім того з оглянутого диску не вбачається повідомлення про здійснення фіксації оформлення матеріалів відносно ОСОБА_1 та повідомлення його за допомогою якого саме технічного пристрою вона здійснена.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 313461 від 17 січня 2023 року вбачається, що до нього додається тест № 4984.

З оглянутого тесту «Драгер» , окрім зазначених ручкою записів, жодної інформації встановити не можливо (відсутня будь яка надрукована інформація).

До матеріалів справи доданий чек драгера - пристрою, яким вимірювався вміст алкоголю, однак як вбачається з цієї квитанції останнє калібрування коли проходив цей пристрій встановити не можливо, оскільки такі лані в ньому відсутні, що ставить під об`єктивний сумнів достовірність результатів вимірювань, які проводяться ним.

Так, в п. З ч. 2 (проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським та оформлення його результатів) Інструкції зазначається, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до приписів п.10 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу.

Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України №1747 від 13.10.2016 міжповірочний інтервал "Вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі який видихається" встановлено та становить 1 рік.

Суд звертау увагу і на те, що а ні в протоколі про адміністративне правопорушення, а ні в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а ні в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування пыд впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції так як і з самого тесту «Драгер» додаоного до матеріалів справи не вбачається його тип, вид та марка, що унеможливлює суд перевірити наявність такого технічного пристрою в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України та відповідно законність його застосування під час огляду ОСОБА_1 та дійність такого результату тестування.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26 червня 2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Вище наведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 , вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, врахувавши пояснення ОСОБА_1 , оглянувши відеозапис до протоколу серії ААД № 313461 від 17 січня 2023 року, врахувавши письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17 січня 2023 року та дослідивши інші матеріали справи суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, за який передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в суді не встановлено достатніх доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодеку.

Особа, що склала адміністративний протокол зобов`язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, а саме те, що він як особа, яка керує транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.7,221,247,252,256,279,283,284 КУпАП, а також відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: В. О. Прилуцький