Провадження № 3/204/6164/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2023 суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Чудопалова С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 449256 від 23.07.2023 о 10 год.40 хв., на автодорозіН 31 26 км. блок пост Обухівка, водій ОСОБА_1 керував т/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в приступності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав та пояснив, що того дня працівниками поліції було зупинено його автомобіль за перевищення швидкості. Після чого, останні запропонували йому пройти огляд відносно стану алкогольного сп`яніння, однак у працівників поліції були відсутні прибори для такого обстеження, від проходження огляду на місці зупинки він не відмовлявся, в лікарню його не направляли, направлення на проходження обстеження працівниками поліції йому не видавалось. Свідки які зазначені у протоколі, це військовослужбовці, які того дня чергували на б/посту, та не могли бути свідками. Крім того, останні на виклик до суду не з`явилися, тому вважає, що доказів його вини матеріали справи не містять, тому вважає що провадження підлягає закриттю. провадження, у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження того, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

В судовому засіданні адвокат КапітановаД.Г. заявив клопотання про закриття провадження оскільки, поліцейським не дотриманий встановлений нормативними актами порядок огляду водія на стан сп`яніння, тому їх висновок про відмову від проходження такого огляду не підтверджений матеріалами справи.Так, зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що долучені письмові пояснення свідків відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають вимогам допустимості доказів, зокрема в ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення. Однак, в даному випадку не можна визнати належним закріплення пояснень свідків уповноваженими посадовими особами поліції щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно обставин за яких відбулась відмова від проходження освідчення на стан сп`яніння та способу вчинення протиправного діяння особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначення переліку ознак сп`яніння, які виявляються у правопорушника, під чим свідок повинен поставити свій підпис. З таких пояснень свідків неможливо встановити чи були у співробітників патрульної поліції обґрунтовані підстави для проведення правопорушником відповідного огляду на стан сп`яніння та чи було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд в медичному закладі. Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати об`єктивний характер, отже, надання двом свідкам для підпису пояснень складених працівником поліції, які повністю аналогічні за своїм змістом становить для них наперед встановлене значення, а отже визначає хід повідомлених ними обставин, що не відповідає критерію добровільності.У зв`язку із вищезазначеним ним неодноразово заявлялось клопотання про виклик в судове засідання для допиту в якості свідків, яке судом було задоволено, але останні до суду не з`явилися. Крім того в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.Тому вважає, що в даному випадку при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія працівниками поліції не дотримано вимоги ст.266 КУпАП та п.7 Розділу І Інструкції. В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка є дружиною ОСОБА_2 пояснила, що 23.07.2023 працівниками поліції було зупинено їхнє авто за перевищення швидкості, за кермом був чоловік. Після зупинення автомобіля, чоловік разом з працівниками поліції пройшли на б/пост, а вона з подругою залишилася в авто. Крім того зазначила, що вони їхали на річку та ОСОБА_2 алкоголь не вживав. Оскільки у поліцейських був відсутній газоаналізатор, останні комусь телефонували, на блок посту вона чекала чоловіка більше години. Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката КапітановаД.Г., свідка ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 280 КУпАП обставинами, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення є: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обвинувачення особи у вчинені нею адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях, і таку особу може бути притягнуто до встановленої законом відповідальності лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінована відмова від огляду на стан сп`яніння при наявності у нього явних ознак алкогольного сп`яніння.

За змістом вимог ст.266 КУпАП та п.7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Вказані положення Кодексу повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових принципах, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Оскільки поліцейським не дотриманий встановлений нормативними актами порядок огляду водія на стан сп`яніння, вважаю, що висновки про відмову від проходження такого огляду не підтверджені матеріалами справи.

Із матеріалів справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що долучені письмові пояснення свідків відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають вимогам допустимості доказів, зокрема в ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення. Однак, в даному випадку не можна визнати належним закріплення пояснень свідків уповноваженими посадовими особами поліції щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно обставин за яких відбулась відмова від проходження освідчення на стан сп`яніння та способу вчинення протиправного діяння особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначення переліку ознак сп`яніння, які виявляються у правопорушника, під чим свідок повинен поставити свій підпис. З таких пояснень свідків неможливо встановити чи були у співробітників патрульної поліції обґрунтовані підстави для проведення правопорушником відповідного огляду на стан сп`яніння та чи було запропоновано останньому пройти огляд в медичному закладі. Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати об`єктивний характер, отже, надання двом свідкам для підпису пояснень складених працівником поліції, які повністю аналогічні за своїм змістом становить для них наперед встановлене значення, а отже визначає хід повідомлених ними обставин, що не відповідає критерію добровільності.

У зв`язку із вищезазначеним особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисником неодноразово заявлялися клопотання про виклик в судове засідання для допиту в якості свідків зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення як свідки осіб. Однак на вимогу суду, свідок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання для надання пояснень не з`явились.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеного у постанові по справі N 560/751/17 від 27.06.2019 року пояснення свідків у справі про адміністративне правопорушення не є належними доказами правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки особи, які у судовому засіданні не допитувалися не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Аналіз вказаних обставин дозволяє дійти висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Отже,вважаю, що в даному випадку при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія працівниками поліції не дотримано вимоги ст.266 КУпАП та п.7 Розділу І Інструкції.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, вихід за вказані межі є недопустимим вважаю, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За таких обставин, суд позбавлений можливості за відсутності належних, об`єктивних та допустимих доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, встановити винність чи невинність особи у вчинені адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, у відповідності до положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 280 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.В. Чудопалова