Справа № 158/1172/23 Провадження №33/802/434/23 Головуючий у 1 інстанції:Поліщук С. В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Кушнірука А.В.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Кушнірука А.В. на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 01.04.2023 о 18 год 54 хв у с. Мощаниця, на вул. Весняна, Луцького району Волинської області, він керував транспортним засобом, марки «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник оскаржує його з мотивів незаконності і невмотивованості. Вказує, що працівники поліції взагалі не зупиняли автомобіль та не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці. Стверджує про психологічний вплив поліцейських на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Посилається на те, що ОСОБА_1 не роз`яснили його прав. Вважає, що винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується неналежними і недопустимими доказами. З огляду на наведене, просить рішення місцевого суду щодо ОСОБА_1 скасувати за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до приписів ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01.04.2023 серії ААД № 058331, 01.04.2023 о 18 год 54 хв у с. Мощаниця, на вул. Весняна, Луцького району Волинської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).

В апеляційних доводах сторона захисту посилається на те, що ОСОБА_1 не роз`яснили його прав.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП, адже у відповідній графі протоколу: «гр-ну (ці) ОСОБА_1 роз`яснено його (її) права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд справи відбудеться «27.04.2023 о 09 год 30 хв у Ківерцівському районному суді» (а.с.3).

Крім того, згідно з відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його право на захист (а.с.8, № 0000000__0021, № 0000000_2_0022).

Тому, на переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення складений із дотриманням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, а тому є належним і допустимим доказом в розумінні положень ст.251 КУпАП.

В апеляційних доводах сторона захисту посилається на те, що працівники поліції взагалі не зупиняли автомобіль та не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці.

Проте відповідно до відеофіксації події, яка знаходиться в матеріалах справи, з водійської сторони автомобіля вийшов ОСОБА_1 і пішов до задньої частини транспортного засобу (а.с.8, 17, № VID-20230403-WA0015 та відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля патрульної поліції «2023-04-01, час відео: 18:24:02).

Отже, даними відеозаписами повністю спростовуються доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Такі ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 були вказані і в протоколі про адміністративне правопорушення від 01.04.2023 серії ААД № 058331, це, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей (а.с.3).

Згідно з відеофіксацією події на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (а.с.8, № 0000000__0019 та № 0000000__0020).

Допитаний місцевим судом поліцейський СРПП відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 показав, що 01.04.2023 о 18 год 54 хв у с. Мощаниця, на вул. Весняна, Луцького району Волинської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2107», д.н.з. « НОМЕР_1 », зупинився на перехресті та, вийшовши з автомобіля, перебував поруч з ним. Під час розмови з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння на підставі чого запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Газоаналізатор Drager». ОСОБА_1 відмовився, пояснивши, що даним транспортним засобом він не керував. Також було запропоновано пройти освідування в медичному закладі. ОСОБА_1 було роз`яснено його права, зокрема право на захист. Документів, що посвідчують його особу, працівникам поліції він не пред`явив.

Показання поліцейського об`єктивно підтверджуються і висновком КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» від 01.04.2023 (а.с.4).

На переконання апеляційного суду, докази в даній справі є належними та допустимими в розумінні положень ст.251 КУпАП.

Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав, оскільки вони повністю узгоджуються між собою.

Отже, сукупність вищенаведених доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Таким чином, оскільки водій ОСОБА_1 відмовився проходити у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, працівник поліції склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння водія та його відмову від проходження такого огляду.

Такі дії поліцейських повністю відповідають роз`ясненням, які містяться у п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Щодо доводів захисника про психологічний вплив поліцейських на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, матеріали даної справи не містять жодних заяв чи скарг ОСОБА_1 на дії працівників правоохоронних органів.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

А невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив ОСОБА_1 безальтернативне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надані не були.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Кушнірука А.В. залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов