Провадження №: 3/755/7175/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2023 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Іваніна Ю.В., при секретарі Ющенко Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної служби МВС України у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, неодружена, ФОП, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, -

за участю осіб, які беруть участь у провадженні

у справі про адміністративне правопорушення:

особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Колокольнікова В.А.,

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2023 року, о 12-30 годині, ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Дніпровська набережна, 13-Б, керуючи транспортним засобом «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху, не витримала безпечної дистанції руху, що призвело до наїзду на автомобіль «КіА», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнала та пояснила, що вона зупинилася на червоний сигнал світлофору, попереду неї стояв автомобіль «КІА». Коли засвітився зелений сигнал світлофору, вона відпустила педаль гальм та її автомобіль покотився вперед, а автомобіль «КіА» ще не розпочав рух, внаслідок чого відбулося зіткнення. Вона вийшла з автомобіля та власник автомобіля «КІА» також вийшов і вони домовились не викликати поліцію, оскільки пошкодження були не значні та від`їхати на паркову супермаркету «Велмарт», щоб не створювати затори, де оформити «Європротокол». На парковці власник автомобілю «КІА» почав вимагати 10000 грн, але так як у неї такої суми не було, вони домовились на 2000 грн (розписки ніхто не писав) і вона поїхала. Через деякий час їй прийшло смс-повідомлення із запрошенням до поліції, де вона дізналась, що власник автомобілю «КІА» все таки викликав працівників поліції та на неї склали протокол.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвокат Колокольнікоов В.А. заперечував фактичні обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, оскільки дії ОСОБА_1 не містять складу адміністративного правопорушення, згідно з поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні, та відеозаписом зовнішніх камер спостереження на паркові ТРЦ, тому вважав, що справа в частині ст.122-4 має бути закрита.

В той же час, судячи з фото, зроблених ОСОБА_1 на місці, а також відеозапису, зробленому зовнішніми камерами спостереження на паркові ТРЦ - будь-які візуальні пошкодження транспортних засобів відсутні. Більше того, працівники УПП, які складали адміністративний протокол, хоча і зазначили в пошкодженнях транспортного засобу потерпілого «задній бампер», однак відеозапис з бодікамер на запит суду так і не надали. Тому, видається сумнівним факт наявності в діях ОСОБА_1 складу ст.124 КУпАП. В той же час, у випадку визнання судом винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - просив врахувати, що ОСОБА_1 є ВПО та виховує двох малолітніх дітей, а також спричинені нею пошкодження транспортного засобу потерпілого є мінімальними, тому просив застосувати ст.22 КУпАП, а саме звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, з усним зауваженням.

До суду 20.12.2023 року надійшло клопотання захисника Колокольнікова В.А. про розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ст.124, 122-4 КУпАП, без їхньої участі.

Правом на участь в судових засіданнях потерпілий ОСОБА_2 не скористався. В судові засідання, призначені на 22 листопада 2023 року, 19 грудня 2023 року, 20 грудня 2022 року, не з`явився, повідомлявся судом належним чином у встановленому законом порядку, шляхом надіслання смс повідомлення та розміщення оголошення про виклик на сайті Дніпровського районного суду м.Києва Веб-порталу «Судова влада України».

Крім того, згідно наявної в матеріалах справи довідки, секретарем судових засідань Дніпровського районного суду м.Києва Ющенко Т.В. було здійснено дзвінок за номером мобільного телефону НОМЕР_3 потерпілому ОСОБА_2 та повідомлено про судові засідання, які були призначені на 19.12.2023 року та 20.12.2023 року, на що останній повідомив, що не збирається приходити в судові засідання, оскільки він зайнятий.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі потерпілого ОСОБА_2 у судові засідання, справа призначалася до розгляду на 22 листопада 2023 року, 19 грудня 2023 року та 20 грудня 2023 року, потерпілий не з`явився до суду, причини неявки до суду визнано неповажними, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності потерпілого, оскільки положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД №642349 від 05 жовтня 2023 року складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.п.2.3б, 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, вчинила правопорушення, що передбачене ст.124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №642349 від 05 жовтня 2023 року (а.с.1,2); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди; рапортом; письмовими поясненнями учасників ДТП.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 є щире каяття. Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд не вбачає.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкції ст.124 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь її вини в скоєнні правопорушень, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім того, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Крім того, в дослідженому судом протоколі про адміністративне правопорушення від 05.10.2023 року, серії ААД №642350, зазначено, що 22 вересня 2023 року, о 12-30 годині, ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Дніпровська набережна, 13-Б, керуючи транспортним засобом «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вчинивши ДТП, залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зокрема, в судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 , судом встановлено, що 22 вересня 2023 року, о 16-30 годині, ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Дніпровська набережна, 13-Б, керуючи транспортним засобом «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху, не витримала безпечної дистанції руху, що призвело до наїзду на автомобіль «КіА», номерний знак НОМЕР_2 . Після чого, ОСОБА_1 домовилась з потерпілим ОСОБА_2 не викликати поліцію, оскільки пошкодження були не значні та від`їхати на паркову супермаркету «Велмарт», щоб не створювати затори, що вони і зробили. На парковці вони певний час спілкувалися, після чого потерпілий перший залишив територію парковки, що підтверджується наявними в справі відеозаписом.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП відсутні, зокрема умисел на залишення місця ДТП, а згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП, долучені до нього письмові докази, а саме фото та відео докази, пояснення ОСОБА_1 , за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №642350, від 05.10.2023 року, не підтверджені у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт порушення п. 2.10 Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, - залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33, 36, 124, 122-4, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна