КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/1432/2023
Справа № 758/5722/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - Гутаріна А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником - адвокатом Гутаріним Ярославом Миколайовичем, на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП - закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Згідно з постановою суду, 18 червня 2022 року о 00 годині 50 хвилин ОСОБА_1 по вул. Стеценка, 28 у м. Києві керував транспортним засобом «Chrysler», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 155794 від 18.06.2022 р., ОСОБА_1 18 червня 2022 року о 00 годині 48 хвилин, на перехресті вул. Газопровідна та вул. Стеценка у м. Києві, керуючи транспортним засобом «Chrysler», державний номерний знак НОМЕР_1 , вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця не виконав та продовжив рух, при цьому збільшивши швидкість. В подальшому був переслідуваний на службовому автомобілі «Toyota», чим порушив п. 2.4 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокатГутарін Я.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києвавід 07 лютого 2023 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення від 18.06.2022 року закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №155793 від 18.06.2022 року зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП та в п. 2.9а ПДР. Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиціїч. 1 ст. 130 КУпАП про адміністративні правопорушення та п. 2.9а ПДР, а тому його відповідальність за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП виключається.

Однак, інспектор поліції, до компетенції якого належить складення матеріалів про адміністративні правопорушення, вимоги законодавства при складенні протоколу за ст. 130 ч.1 КУпАП не дотримав: інспектор поліції не представився, тобто не була встановлена особа, яка складає матеріали про адміністративне правопорушення; права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснені не були (матеріали відеофіксації це підтверджують); зазначений в протоколі за ст. 130 ч.1 КУпАП склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиціїст. 130 ч. 1 КУпАП та п. 2.9а ПДР; зафіксовано факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння не відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 18.06.2022 року серії ААД № 155794, а серії ААД № 155793.

Крім того, зазначений в протоколі серії ААД № 155793 час вчинення правопорушення, а саме 00:50 не підтверджується матеріалами відеофіксації. Відповідно до матеріалів відеофіксації правопорушення не було зафіксована зупинка автотранспорту, але відеофіксація починається 00:54:27, тобто вчинення зазначеного в протоколі правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та матеріалам відеофіксації.

Вказує, що матеріали відеофіксації правопорушення не підтверджують обставини, зазначені в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122, 130 КУпАП, тобто не містять ні фіксацію вимог поліцейського щодо зупинки транспорту, ні самого руху автотранспорту, що є кваліфікуючою ознакою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122, 130 КУпАП.

Зазначає, що матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі цього автомобіля для керування іншій особі.

Крім того, в протоколі не вказано, за допомогою якого саме «спецзасобу «Драгер» проводився огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. В матеріалах даної справи і у самому протоколі відсутні посилання на те, за допомогою якого технічного засобу водію пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. В матеріалах справи також відсутній акт огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Також відсутнє направлення водія на визначення стану алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я, що свідчить про те, що у встановлений законом спосіб водій не направлявся у заклад охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наголошує, що в протоколі також не зазначено, від якого саме огляду на стан сп`яніння відмовилась особа - на місці чи в лікувальному закладі. До всіх протоколів не долучені пояснення або рапорти працівників поліції, які 18.06.2022 проводили документальне оформлення події можливого правопорушення. Тобто, порушено порядок оформлення протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності, невідповідності складу правопорушення в протоколі диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП, не залучення свідків правопорушення, не встановлення факту керування автотранспортом в стані алкогольного сп`яніння, не встановлення факту вживання чи невживання особою алкогольних напоїв чи наркотичних засобів, що унеможливлює їх дослідження та відповідно вони не є встановленими у передбачений законом спосіб.

Вказує, що надані працівниками поліції матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, які надані не на оригінальних носіях (боді-камери, флеш-накопичувачі з них), а в копії на електронному носієві (оптичному лазерному диску), який на порушення вимог закону ніяким чином ніким не завірений електронним цифровим підписом. До того, він частково містить інформацію, не пов`язаною з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис не відображає даних щодо вчинення правопорушення, а тому за сукупністю ознак є неналежним доказом.

Таким чином, з урахуванням всього наведеного, вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення правопорушення та складені з порушенням чинного законодавства та прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гутарін А.М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеоматеріали досліджуваних подій за участю водія ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З апеляційної скарги вбачається, що захисник ОСОБА_1 оскаржує постанову в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та просить скасувати постанову суду першої інстанції саме в цій частині.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 155794 від 18.06.2022 р., ОСОБА_1 18 червня 2022 року о 00 годині 48 хвилин, на перехресті вул. Газопровідна та вул. Стеценка у м. Києві, керуючи транспортним засобом «Chrysler», державний номерний знак НОМЕР_1 , вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця не виконав та продовжив рух, при цьому збільшивши швидкість. В подальшому був переслідуваний на службовому автомобілі «Toyota», та заблокований на вул. Стеценка, 28, чим порушив п. 2.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 155793 від 18.06.2022 року, ОСОБА_1 18.06.2022 року о 00 годині 50 хвилин по вул. Стеценка, 28 у м. Києві керував транспортним засобом «Chrysler», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП уповноваженою на те особою - інспектором взводу № 2 роти № 1, батальйону № 1, полку № 2 УПП у м. Києві ДПП, лейтенантом поліції Цікав`юк І.М.

Від підпису та пояснень ОСОБА_1 відмовився, про що зазначено працівником поліції у протоколі.

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій, доданого до протоколів про адміністративне правопорушення та отриманого на запит суду.

Так, з відеозапису вбачається, що початок відеозапису починається о 00:54 год., працівниками полії пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив поліції, що «я психанув та поїхав, оскільки дружина о 5 ранку виїжджає за кордон». Працівники поліції запитали у ОСОБА_1 , чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів «я буду відмовлятись». При цьому, ОСОБА_1 неодноразово виражався нецензурною лайкою.

В подальшому працівники поліції зупинили автомобіль, що рухався по дорозі, та запросили водія і пасажира вказаного автомобіля бути присутніми в якості свідків для фіксування факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Після чого працівники поліції у присутності свідків запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у нього виявлено запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 відповідав, що він нічого не буде робити, та повідомив, що буде викликати 102. Після чого ОСОБА_1 почав заперечувати факт керування транспортним засобом, оскільки автомобіль стоїть на місці та запитував : «чого я маю проходити огляд, автомобіль стоїть біля бровки». Працівники поліції знову запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я. Однак, ОСОБА_1 не реагував, нервував та заперечував. Неодноразово виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, вимагав повернути йому посвідчення водія. Працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 буде відсторонено від права керування транспортним засобом та повідомили йому, що посвідчення водія у нього вилучається, на що ОСОБА_1 повідомляв, що вони не мають права та погрожував. Працівники поліції повторно повідомили, що ОСОБА_1 відсторонений від права керування транспортним засобом.

Однак, ОСОБА_1 не реагував, сів за кермо автомобіля та поїхав. Працівники поліції відразу почали переслідувати водія. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 не зупинявся. В подальшому працівники поліції наздогнали автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , викликали ще один наряд патрульної поліції. Працівники поліції знову запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 не реагував, питав «який медичний огляд» та повідомляв, що це «підстава, він стоїть біля будинку», вимагав повернути посвідчення водія. ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився.

Дослідивши відеозапис, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівниками поліції було дотримано вимог щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - з переглянутого відеозапису виявлено не було.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.6 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року( в редакції на час вчинення правопорушення) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох

свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Враховуючи вище наведене, в сукупності досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, зафіксовано, що працівники поліції після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки або проїхати до закладу охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 не реагував, ухилявся від проходження огляду, відмовившись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відеозаписами подій, наявними в матеріалах справи, чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП та є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП убачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У даному випадку, із урахуванням наявного у матеріалах справи відеозапису, на якому чітко зафіксовано ухилення та відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки,так і в закладі охорони здоров`я, присутність свідків не є обов`язковою, що узгоджується з положеннями ч.2 ст. 266 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Так, Законом України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17.03.2021 року, до ч.2 ст.266 КУпАП, яка врегульовувала процедуру огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внесено зміни. Зокрема, якщо в попередній редакції присутність двох свідків під час огляду була обов`язковою, то в діючій редакції ч.2 ст.266 КУпАП достатньо відеозапису, і лише в разі неможливості застосування відеозапису огляд проводиться у присутності двох свідків.

Положення Порядку від 17.12.2008 №1103, Інструкції від 07.11.2015, які вказують на необхідність складання протоколу щодо огляду на стан сп`яніння або відмови від проходження такого огляду у присутності двох свідків, були прийняті виключно на підставі відповідної редакції ч.2 ст.266 КУпАП, яка вказувала на обов`язкову присутність двох свідків під час огляду. Однак дана норма була змінена Законом України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», а відтак у випадку суперечності між законом і підзаконним нормативним актом застосовується нормативний акт, який має вищу юридичну силу і яким в даному випадку є закон - ч.2 ст.266 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що долучені до матеріалів справи відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції, є належними та допустимими доказами, оскільки на відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні, а тому доводи захисника в цій частині також є необґрунтованими.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доводи захисника ОСОБА_1 - Гутаріна Я.М. про те, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не може слугувати належним доказом, оскільки він не підписаний електронним цифровим підписом, що суперечить ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», не ґрунтуються на законі.

Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» не поширюється на спірні правовідносини щодо надання працівником поліції відеозапису, здійсненого за допомогою технічного приладу (відеореєстратора) при фіксуванні адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів.

Згідно зі ст.5 цього Закону електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що відеозапис, здійснений працівником поліції за допомогою технічного приладу (відеореєстратора) при фіксуванні адміністративного правопорушення не є електронним документом, як помилково вважає захисник, а тому положення ст.7 наведеного вище Закону щодо необхідності електронного цифрового підпису на нього не розповсюджуються.

Отже, технічними засобами відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 особисто відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. У даному випадку дії працівників поліції відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність ОСОБА_1 за складеним протоколом настає не за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі охорони здоров`я, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, доводи апеляційної скарги по відсутність в матеріалах справи факту зупинки та керування транспортним засобом спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 155794 від 18.06.2022 р., відповідно до якого ОСОБА_1 18 червня 2022 року о 00 годині 48 хвилин, на перехресті вул. Газопровідна та вул. Стеценка у м. Києві, керуючи транспортним засобом «Chrysler», державний номерний знак НОМЕР_1 , вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця не виконав та продовжив рух, при цьому збільшивши швидкість. В подальшому був переслідуваний на службовому автомобілі «Toyota», та заблокований на вул. Стеценка, 28, чим порушив п. 2.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Цією ж постановою Подільського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Постанова у цій частині ОСОБА_1 не оскаржувалась.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та повністю спростовуються відеозаписами, наявними в матеріалах справи.

Доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення оформлений з порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, оскільки не додано пояснення або рапорти працівників поліції є безпідставними, оскільки пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти, направлення, тощо додаються до протоколу лише у разі їх складення.

У даному випадку водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, відмовився надати пояснення, підписати протокол, тощо, що зафіксовано відеозаписом, дослідженим в суді апеляційної інстанції.

З викладених підстав доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі відсутні докази, від якого саме огляду на стан сп`яніння відмовилась особа - на місці чи в лікувальному закладі, в протоколі не вказано, за допомогою якого саме «спецзасобу «Драгер»» проводився огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та за допомогою якого технічного засобу водію пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти такий огляд не реагував, ухилявся та в подальшому на своєму автомобілі, всупереч вимогам працівників поліції, покинув місце зупинки працівниками поліції автомобіля .

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування також спростовуються відеозаписом, наявним в матеріалах справи, на якому зафіксовано, що водієві двічі працівниками поліції роз`яснювалось, що він відсторонений від керування автомобілем.

Отже, наявні в матеріалах справи докази вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, висновків суду не спростовують та не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана його захисником - адвокатом Гутаріним Я.М. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах захисником - адвокатом Гутаріним Ярославом Миколайовичем, - залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук