Справа № 369/7659/22 Головуючий в суді І інстанції - Хрипун С.В.
Провадження № 33/824/2757/2023 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , не працює, дані про ІПН в матеріалах справи відсутні,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови судді, 23.07.2022 приблизно о 08 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Laguna, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Освіти 17 в м. Вишневе, Бучанського району, Київська область з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, що зафіксовано відеозаписом, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що у розгляді справи судом першої інстанції участі він не приймав, а про існування постанови стало відомо 02 січня 2023 року після укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом.

Також, зазначає, що 19.01.2023 року Київським апеляційним судом було повернуто апеляційну скаргу у зв`язку із не долученням до апеляційної скарги копії договору з адвокатом.

Відтак, апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і тому, відповідно до ст. 289 КУпАП його потрібно поновити.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_2 , який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просив його задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути поновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин. З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про час судового засідання, у якому була винесена оскаржувана постанова, проте в судове засідання він не з`явився.

За умови належного повідомлення про час слухання справи відсутність особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні не є обставиною, яка може бути підставою для поновлення такій особі строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, у клопотанні про поновлення строку на апеляційне скарження постанови судді районного суду, скаржник не навів об`єктивних причин, що унеможливили подання апеляційної скарги у встановлений законом десятиденний строк з дня винесення постанови.

Також, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 будь яких, доказів на підтвердження поважності пропуску строку на апеляційне оскарження до апеляційної скарги не було додано.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, однак ОСОБА_1 цього не зробив, і будучи обізнаною про результат розгляду адміністративного матеріалу щодо себе та із процесуальним строком апеляційного оскарження постанови суду, який зазначено в резолютивній частині постанови суду, вперше подав апеляційну скаргу лише 12 січня 2023 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку, який обраховується з дня оголошення судового рішення.

Відповідно до матеріалів справи, 23 липня 2022 року ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 318731 від 23 липня 2022 року за частиною 1 статті 130 КУпАП, згідно даних якого ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статті 268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Києво-Святошинському районному суді Київської області за викликом (а.с. 1).

В суді першої інстанції розгляд було призначено на 26 вересня 2022 року. Разом з тим, 25 вересня 2022 року ОСОБА_1 направлено до суду клопотання про відкладення судового засідання, зазначивши, що дізнався про дату судового розгляду справи шляхом отримання СМС-повідомлення від суду. Вказане судове засідання відкладено на 12 жовтня 2022 року, далі на 25 жовтня 2022 року, далі на 30 листопада 2022 року, проте, у судові засідання ОСОБА_1 не з`явився (а.с. 10-15).

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області прийнято судом 30 листопада 2022 року, проте, вперше з апеляційною скаргою адвокат Олянюк В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся лише 12 січня 2023 року, тобто з пропуском встановленого частиною 2 статті 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження з дня винесення постанови.

Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 19 січня 2023 року апеляційну скаргу повернуто захиснику у зв`язку із не підтвердженням належним чином повноважень захисника (захисник не долучив до апеляційної скарги витягу з договору про надання правничої допомоги чи копії самого договору) (а.с. 38).

Вдруге захисником Олянюк В.Л., який дії в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу 16 лютого 2023 року, яка постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року була повернута захиснику у зв`язку із відмовою у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року (а.с. 63-65).

Втретє ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою 21 березня 2023 року та просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, зазначивши, що дізнався про винесення оскаржуваної постанови лише 02 січня 2023 року після укладення договору про надання правничої допомоги з адвокатом Олянюком В.Л.

Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року вказана апеляційна скарга повернута ОСОБА_1 у зв`язку із відмовою у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року (а.с. 95-96).

Вчетверте 14 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою та просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, зазначивши, що дізнався про винесення оскаржуваної постанови лише 02 січня 2023 року після укладення договору про надання правничої допомоги з адвокатом Олянюком В.Л.

Вище зазначеним постановами Київського апеляційного суду ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки судді апеляційного суду вважали наведені причини пропуском строку на апеляційне оскарження не поважними.

Отже, наразі у справі відсутні обставини, які можуть бути підставою для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо нього, відтак суддя апеляційного суду має відмовити у поновленні такого строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП у разі відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Отже, апеляційна скарга особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року щодо нього підлягає поверненню у зв`язку з відмовою у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко