Справа № 541/2020/23
Номер провадження3/541/715/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Шатілова Л.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції України в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Миргород Полтавської області, прож. АДРЕСА_1 , громадянки України, РНОКПП не встановлено,-

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 789079 від 09.05.2023 року встановлено, що 09.05.2023 року о 10 годині 40 хвилин в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме мати зловживає алкогольними напоями та на момент перевірки знаходилася з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В суд на розгляд протокола ОСОБА_1 не з`явилась, про місце і час розгляду справи була сповіщена своєчасно, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надійшло.

Враховуючи, що згідно ст. 268 ч.2 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.184 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, тому, відповідно до вимог ст.268 ч.1 КУпАП, дана справа розглядається у відсутності ОСОБА_1 , яка своєчасно сповіщена про місце і час розгляду справи і від якої не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши дані протоколу про адміністративне правопорушення та долучені матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 184 ч. 1 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Враховуючи викладене, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було зазначено про ухилення та не конкретизовано, у який спосіб ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей та яких саме обов`язків така особа не виконала, а також не визначено, які саме неправомірні діяння ОСОБА_1 вказують на її ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 за своїм змістом в сукупності не вказують на ухилення останньою від виконання батьківських обов`язків щодо необхідних умов життя дітей. Так, перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не підтверджується матеріалами справи. В акті обстеження умов проживання зазначено, що діти забезпечені спальними місцями, шафами для одягу, одягом шкільним приладдям. ОСОБА_1 разом з дітьми проживає у власному приватному будинку, який оснащений електрикою, газо та водопостачанням. На час відвідування діти були вдома на дистанційному навчанні. В будинку тепло, є необхідні меблі та техніка, в кімнатах не прибрано ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи долучені до справи докази суд не вважає їх достатніми для однозначного висновку про наявність вини в діях ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З огляду на вищевикладене, на переконання суду провадження у справі підлягає закриттю.

Судовий збір не стягується.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284, 287, 294 КУпАП,-

У Х В А Л И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду Л. Г. Шатілова