Провадження № 3/750/4959/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Кузнєцова О.О., при секретарі Чернобай Н.О., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №611319, 16.11.2023 о 20:54 год. в м. Чернігові, по пр.-ту Миру, 194, водій ОСОБА_1 керував ТЗ ЗАЗ 110307 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: по віденка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 дав наступні пояснення. Пояснив, що працівники поліції не вказали йому про причину зупинки, але він, розуміючи, що є така вимога, погодився пройти огляд на стал алкогольного сп`яніння. Вказує, що працівники поліції зазначали, що у нього тремтять руки, проте це відбувалось через його хвилювання. Заперечив вжиття наркотичних засобів у зв`язку із станом здоров`я. В лікарні йог ніхто не оглядав, жодних тестів не проводив, лікар наполягав на тому, що треба здати сечу, проте він не зміг це зробити. Пропонував лікарю взяти у нього інший біологічний матеріал.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі, переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками,а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу,протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частин 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС.

При цьому відмова водія, в контексті положень диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, від проходження огляду за своєю природою є вольовою дією та свідчить на свідоме умисне ухилення особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Переглядом відеозапису, встановлено наступне.

Після зупинення транспортного засобу, працівники поліції здійснюють перевірку даних по прізвищу водія в службовому планшеті. Після чого, працівник поліції, просить водія, дихнути в його сторону і одразу, без озвучення жодної із ознак алкогольного сп`яніння, пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, на що водій погоджується (clip -1).

Жодних ознак, які дали підставу працівнику поліції, вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, працівником поліції не озвучуються.

За результатами тестування за допомогою приладу «Драгер» у водія не виявлено стану перебування в алкогольному сп`янінні.

Надалі, працівник поліції вже вбачає у водія ознаки наркотичного сп`яніння а саме неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Така ознака як «звужені зіниці, які не реагують на світло», яка зафіксована в протоколі та рапорті, які додані до матеріалів справи, не озвучується працівником поліції.

Крім того, реакція очей водія на світло, поліцейськими не перевірялась, що свідчить про внесення як до протоколу про адміністративне правопорушення, так і до інших матеріалів, зокрема, рапорту на ім`я начальника УПП в Чернігівській області Прищепи М. недостовірної інформації.

При цьому мова ОСОБА_1 чітка, він відповідає поліцейському на питання; поведінка його була адекватна та відповідала оточуючій обстановці. Щодо неприродної блідості обличчя, то на відеозаписах жодним чином така ознака не підтвердилась. Крім того, суд бере до уваги, що подія мала місце ввечері листопада місяця, коли температура повітря не була занадто високою.

Згідно із п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

У той час як ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, за виключенням запаху алкоголю з порожнини рота, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку.

Разом з тим, водій погоджується пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога. Разом з тим, на ОСОБА_1 був складений протокол за відмову від проходження огляду, оскільки останній не зміг здати біологічне середовище, а саме сечу, для проведення відповідного аналізу.

Відповідно до п.12 р.ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України,МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція…) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.3,4,7,8,10 р.ІІІ Інструкції…огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я(у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до п.12,13 р.ІІІ Інструкції… предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Отже, для того щоб вважати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому порядку на стан наркотичного сп`яніння він мав вживати заходів для неможливості відібрання у нього біологічного середовища.

За наданими доказами ОСОБА_1 підтверджував, що він згоден здати сечу, але не може цього зробити через відсутність фізіологічної потреби.

Доказів того, що ОСОБА_1 відмовлявся здати для проведення лабораторного дослідження інше біологічне середовище слину, змиви з поверхні губ матеріали справи не містять.

Докази відмови ОСОБА_1 здати для проведення лабораторного дослідження кров матеріали справи не містять.

Крім того, до матеріалів справи не додано і доказів того, що ОСОБА_1 міг здати сечу для проведення лабораторного дослідження, тобто умисно ухилявся від цього матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка ставиться в провину ОСОБА_1 , полягає у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду ані на стан алкогольного, ані на стан наркотичного сп`яніння.

В даному випадку суддя вважає, що відсутні докази щодо відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не доводить такої відмови.

Будь-яких перешкод для відібрання інших зразків біологічного середовища або зразків крові ОСОБА_1 у лікаря закладу охорони здоров`я не було.

Крім того, лікарем не було проведено огляду ОСОБА_1 на підтвердження чи спростування наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, які були виявлені поліцейським.

Всі недоліки наданих доказів та внаслідок цього виникнення обґрунтованих сумнівів суддя тлумачить на користь ОСОБА_1 , а тому вважає, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення.

У зв`язку з наведеним наданими матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що виключає у його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя О.О. Кузнєцова