ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/1289/23 Головуючий суддя І інстанції Власова Ю. Ю.
Провадження № 33/818/669/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К. при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Морозова В.Ю. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 06 червня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працевлаштований, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 04.02.2023 року о 21:29 год. по вул. Шевченка біля буд. 28 у м. Харкові керував автомобілем ВАЗ 2106, д.р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «ДРАГЕР, результат 1,59 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 2.9А ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В своїй апеляційній скарзі захисник просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що працівники поліції склали протокол з порушенням вимог чинного законодавства, а також здійснювали тиск на ОСОБА_1 . Вказує, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, а лише перебував поруч з автомобілем на паркувальному майданчику. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. В протоколі не зазначено, яким саме приладом проводилася відеофіксація події. Крім того вказує, що працівники поліції не залучили свідків події проведення огляду. Посилається на те, що працівники поліції не доставили ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Працівники поліції, всупереч вимог чинного законодавства не вилучили у ОСОБА_1 його посвідчення водія, не надали йому тимчасове водійське посвідчення, а також не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника Морозова В.Ю. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9А.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Належить врахувати те, що захисник та ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду не заявляли будь-яких клопотань щодо перевірки відомостей протоколу та решти матеріалів, які долучені органом патрульної поліції до цієї справи.

Натомість, суб`єктивні твердження та доводи сторони захисту не спростовують відомості протоколу та решти матеріалів, виходячи з наступного.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості, як містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення; результаті тесту газоаналізатора; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також на відомості відеозапису бодікамери працівників поліції.

Відповідно до відомостей, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що ОСОБА_1 04.02.2023 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатору ДРАГЕР, що підтверджується тестом за результатом якого встановлено 1,59 проміле алкоголю у видихаємому повітрі.

Аналізуючи зміст цього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі. Факт ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом також підтверджується відомостями відеозапису, який наявний в матеріалах справи, з якого вбачається, що останній власноручно підписував цей протокол та отримав його копію.

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для проведення службової перевірки, не зверталися до суду в порядку КАС України, а також не зверталися до правоохоронних органів з відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 та його захисника щодо дій працівників поліції під час складення ними стосовно ОСОБА_1 протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності.

Крім того, відповідно до відомостей роздруківки газоаналізатору Драгер, вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складав 1,59 проміле (арк. 2).

З відомостей відеозапису, який міститься в матеріалах справи (арк. 4) вбачається, що працівники поліції під`їхали до автомобіля ВАЗ 2106, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Двигун цього автомобіля був увімкнений, і лише після того, як працівники поліції підійшли до нього, ОСОБА_1 заглушив його. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що їде до дому. Також ОСОБА_1 не повідомляв працівників поліції про те, що він вже тривалий час не керує автомобілем та чекає на таксі.

Поряд з цим, з відеозапису вбачається, що працівники поліції під`їжджаючи до автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 коментували його дії, а саме те, що останній спочатку рухався у напрямку річки, а потім почав рухатись заднім ходом.

Отже такі відомості відеозапису беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, що поза розумним сумнівом спростовує такі твердження апелянта.

Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції виявили у Загуменного ознаки алкогольного сп`яніння та після цього запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 порядок проведення огляду на місці його зупинки, а також можливість проведення огляду у медичному закладі. Також роз`яснили, що ОСОБА_1 може відмовитись від проведення огляду, зо що також передбачена відповідальність. ОСОБА_1 погодився пройти огляд та йому було зрозуміло порядок проведення такого огляду. Після цього, працівники поліції розпакували мундштук у присутності ОСОБА_1 та зробили контрольний забір повітря, який показав негативний результат. Після цього ОСОБА_1 пройшов оглядна стан алкогольного сп`яніння, результат якого був позитивним, а саме 1,59 проміле. З таким результатом ОСОБА_1 був згоден та не висловлював будь-яких заперечень або зауважень щодо проведеного огляду.

Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також ст. 268 КУпАП, які останньому були зрозумілими, що об`єктивно спростовує такі доводи захисника.

Поряд з цим, з відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 не було посвідчення водія, оскільки він його забув вдома, що обумовлює те, що працівники поліції не вилучили це посвідчення у ОСОБА_1 , що спростовує такі твердження захисника.

Крім того, відповідно до відомостей рапорту працівника поліції (арк. 7) вбачається, що водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортними засобами, автомобіль припарковано без порушень ПДР України.

Враховуючи відсутність будь-яких скарг на дії працівників поліції, а також відсутність висновків компетентних органів щодо порушення вимог чинного законодавства з боку працівників поліції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у цьому рапорті відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Разом з цим, в матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (арк. 6).

Відповідно до відомостей цього акту вбачається, що ОСОБА_1 погоджувався із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння, про що свідчить його власноручний підпис у графі «з результатом згоден».

Ці відомості свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки та був обізнаний про результат огляду, який він пройшов на місці його зупинки.

Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції під`їхали до ОСОБА_1 коли автомобіль останнього перебував біля паркувального майданчику. Об`єктивно вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 не був припаркований на цьому майданчику, а стояв біля в`їзду до нього, що поза розумним сумнівом спростовує такі твердження апелянта.

Крім цього, відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому до матеріалів справи був долучений відеозапис події за участю ОСОБА_1 , який містить відомості про: керування ОСОБА_1 автомобілем; проведення огляду на місці його зупинки з використанням алкотестеру ДРАГЕР; роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, а тому, враховуючи наявність цього відеозапису, залучення працівниками поліції свідків було необов`язковим.

Між тим, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9А Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Морозова В.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 06 червня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков