Справа № 502/2081/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Кілійського районного суду Одеської області з Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 193264 від 06.10.2023 року з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП .

З протоколу серії ААД № 193264 складеного 06.10.2023 року, вбачається, що 06.10.2023 року о 20 годині 12 хвилин в с. Приозерне, по вул.. Дружби, 78, водій ОСОБА_1 , здійснював рух на транспортному засобі, а саме автомобілі марки «ВАЗ21063», державний номерний знак « НОМЕР_1 », при цьому не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, вказане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п.п. «а» 2.1. ПДР.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані працівниками поліції за ст. 126 ч. 5 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи до суду з`явився.

Представник ОСОБА_1 адвокат Жур`ян Олександр Миколайович надав письмові пояснення по справ, відповідно до яких зазначив, що що факт адміністративного правопорушення передбачений ст.126 КУпАП не доведений та наявними доказами не підтверджується. Так, відеозаписи які містяться у файлах - є запис з відео автореєстратора., але відеореєстратор не є спецзасобом який на службі використовують співробітники поліції. Відсутні документи про сертифікацію даного пристрою, та відсутні документи видачі спецзасобу для несення служби і фіксації правопорушень. Також з запису не можливо встановити хто керує автомобілем та хто є пасажир, чи то підліток, чи то дорослий чоловік. На доданих до матеріалів справи відеозапису відсутній звукозапис. Не можливо встановити причину зупинки, пояснення водія та які він надав документи працівнику поліції, та що оглядалося у багажнику автомобіля. Співробітник поліції на боді-камеру, яка малася у наявності поліцейського (так як при несені служби та патрулюванню обов`язково видається), не зафіксував обличчя водія для його подальшого встановлення, як правопорушника. У матеріалах адміністративної справи відсутні будь- які матеріали, які вказують, як саме записи відеореєстратору потрапили, як докази правопорушення до адміністративної справи. З огляду на це захисник зазначає, що запис з відеореєстратора автомобіля не може бути прийнятий, як доказ, так як відсутній звук, та фіксація обличчя правопорушника, прибор (відео реєстратор) не сертифікований, та не видавався як спецзасіб для несення служби та фіксації правопорушення, не мається жодних документів на якій підставі ці записи вилучені та долучені до матеріалів адміністративної справи. Відеозаписи з боді камер поліцейських не долучені до матеріалів адміністративної справи. Всі ці порушення підтверджують відсутність складу адміністративного правопорушення. В зв`язку з викладеним просив суд адміністративне провадження закрити із-за відсутності складу адміністративного правопорушення та відсутність доказів.

Дослідивши адміністративний протокол та додані до нього письмові та електронні докази, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Згідно ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху України.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Варто зауважити, що згідно з п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Отже, якщо із відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом.

Аналогічне вказано і в пункті 5 розділу II та пункті 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, а саме, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 (справа №216/5226/16-а(2-а/216/33/17), адміністративне провадження №К/9901/20315/18) відеозапис може бути прийнятий до уваги судом, якщо він відображає відомості про вчинення правопорушення, а не лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Даючи оцінку відеозапису, а саме відеореєстратора GE330 встановленого в службовому автомобілі, який долучений працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №193264 від 06.10.2023 року, суд звертає увагу, що з зазначеного відеозапису неможливо однозначно ідентифікувати особу, яка керувала транспортним засобом, чи дійсно особа, яка зафіксована на відеозаписі є тією ж особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як відеозапис в темний час доби та на великій відстані.

Крім того, в матеріалах справи відсутній запис з відеокамери нагрудного реєстратора співробітника поліції, так як з відео вбачається, що співробітник поліції вийшов зі службового автомобілю, підійшов до водія, але відео- та звукозапис подальших дій співробітника поліції з нагрудної камери (відеореєстратора) відсутні.

Аналіз відеозаписів, проведений судом, не дає обґрунтованих підстав для підтвердження викладених у протоколі фактів, так як по-перше неможливо однозначно ідентифікувати особу, яка керувала транспортним засобом, по-друге не зазначено причини зупинки транспортного засобу, що є підставою для подальшого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку з чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

При цьому, суд вживав заходів щодо встановлення істини, направивши матеріали справи на доопрацювання відповідно до постанови суду від 07.11.2023 року, для можливості надання працівниками поліції додаткових відеоматеріалів або інших доказів по справі, але додаткових доказів долучено не було.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції Українипрезумпції невинуватості.

Таким чином, наведені факти відповідно до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З наданих доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, зокрема відсутні докази складової об`єктивної сторони, тобто факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись 1, 7, 9, 23, 33, 126, 251, 247, 252 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її оголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан