Справа № 559/1845/23
Провадження № 3/559/1051/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Панчук М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ДПП УПП в Рівненській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 30.11.1985, адреса проживання: АДРЕСА_1 , пенсіонер,

за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.05.2023 серія ААБ №295646 (а.с. 2), 27.05.2023 о 04:26 в м. Дубно по вул. Кременецька, 2, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом "Toyota Land Cruiser", д.н.з. НОМЕР_2 , порушив правила проїзду залізничних переїздів, виїхав на залізничний переїзд на увімкненому забороненому сигналі світлофора та звуковому сигналі.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явився, повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, адміністративна справа за ч. 2 ст. 123 КУпАП не відноситься до категорії справ, де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язкова. Таким чином, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 .

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 123 КУпАП, суддя робить такі висновки.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Зафіксована подія у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.05.2023 серія ААБ № 295646 ґрунтується на відеозаписі та рапорті працівника на залізничному переїзді.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

На відеозаписі (а.с. 4), долученому до матеріалів справи, зафіксовано як автомобіль "Toyota Land Cruiser" здійснює проїзд залізничного переїзду, однак не видно, чи даний автомобіль здійснював в`їзд на такий переїзд під час того, як були ввімкнені заборонні світлова та звукова сигнали світлофора. При цьому, в зустрічному напрямку починає рух вантажний автомобіль, який повністю перекриває огляд місця інкримінованого правопорушення, через який не видно такого автомобіля "Toyota Land Cruiser". Після зупинки ОСОБА_2 працівниками поліції, останній категорично заперечив допущення ним правопорушення та ознайомившись із відеозаписом, вказав, що такий не підтверджує правопороушення.

Зважаючи на те, що з відеозапису не можливо встановити факт в`їзду на залізничний переїзд ОСОБА_2 у випадках, коли рух через переїзд заборонений, а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про в`їзд на залізничний переїзд на увімкненому заборонному сигналі світлофора та звуковому сигналі, що не підтверджено будь-якими іншими доказами, а відтак суддя визнає останні недостатніми для встановлення події і складу адміністратвиного правопорушення саме інкримінованого за ч. 2 ст. 123 КУпАП.

При цьому, суддя зазначає, що у долученому рапорті ОСОБА_3 від 27.05.2023 (а.с. 3) вказується про проїзд транспортного засобу "Toyota Land Cruiser", д.н.з. НОМЕР_2 , на заборонний сигнал переїздного світлофора, однак не вказано, чи був саме в`їзд такого автомобіля на заборонний сигнал світлофора на залізничний переїзд, за що передбачена адміністративна відповідальність, а не проїзд, як вказано в такому рапорті. З огляду на що, суддя визнає даний рапорт неналежним доказом вчинення правопорушення, з огляду на те, що в останньому не зафіксовано факту правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином суддя вважає, що «поза розумним сумнівом» відсутній факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, оскільки не підтверджується доданими доказами, при цьому сам протокол про адміністративне правопорушення є недостатнім доказом вчинення такого правопорушення. А отже, відсутні подія адміністаривного правопорушення і склад цього адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 , а тому суддя приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 123, 221, 247, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя М.В. Панчук