Справа 362/3589/23
Провадження 3/362/1881/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення, щодо

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працює продавцем магазину «Максим», що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

за частиною 1 статті 164 КУпАП і

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07 червня 2023 року о 17:30, продавець ОСОБА_1 перебуваючи в магазині « Максим», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , порушила порядок ведення господарської діяльності, а саме здійснювала роздрібну торгівлю пива з металевої бочки, ємністю 50 літрів з написом «Львівське» на розлив, яке належить ФОП ОСОБА_2 , тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 та її захисник категорично заперечили вину. Захисник надав пояснення, відповідно до яких, пиво відноситься до алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового від 0,5 % об`ємних одиниць, отриманих під час бродіння, а відповідно до статті 15 Закону № 481 - роздрібна торгівля алкогольними напоями може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності у них ліцензії на роздрібну торгівлю. Отже чинним законодавством не передбачено отримання окремих ліцензій на роздрібну торгівлю пивом. Ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями є документом, що надає право здійснювати діяльність з реалізації алкогольних напоїв за визначеним місцем торгівлі. А тому просить закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши учасників та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Частина 1 статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Тобто, стаття містить у собі декілька відмінних складів правопорушень.

Однак, із викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення фабули «порушила порядок ведення господарської діяльності, а саме здійснювала роздрібну торгівлю пива з металевої бочки, ємністю 50 літрів з написом «Львівське» на розлив, яке належить ФОП ОСОБА_2 » неможливо встановити, в чому саме полягало вчинене правопорушення та чи підпадає таке під дію приписів частини 1 статті 164 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- чи кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно зі статтею 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з вимогами статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, у рішенні від 21липня 2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію про те, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Суд констатує, що матеріал про адміністративне правопорушення не містить конкретних формулювань і належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила яке-небудь із передбачених частиною 1 статті 164 КУпАП правопорушень.

У відповідності з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 9, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 164 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 вилучені товари разом із тарою (ємністю).

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Попович