Справа № 357/7906/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2023 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 10.10.2022 органом № 3220, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 975739, 20.05.2023 близько 17:00 год на дерев`яному мосту в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_2 вчинила сварку з неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якої лаялася нецензурною лайкою, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що 20.05.2023 близько 17:00 год вони з мамою поверталися з відпочинку на пляжі біля річки Рось, йшли через дерев`яний міст, на зустріч їм йшла компанія дівчат, які грали м`ячем по дорозі. Вона була одягнена у літнє з легкого матеріалу платтячко. Одна з дівчат, як стало потім відомо ОСОБА_3 висловилася на її адресу, що вона одягнена як особа легкої поведінки. На це вона у неї запитала, чому вона до неї чіпляється і ображає її. На що ОСОБА_3 продовжила образи нецензурною лайкою, а інші дівчата також підтримали її нецензурними висловами. Її мама, ОСОБА_4 , почала її захищати, однак ця компанія також нецензурними словами облаяли і маму. Потім ОСОБА_3 запропонувала відійти і розібратися один на один. Вони пішли із мосту у сторону Заріччя. Тоді ОСОБА_3 почала штовхатися, підбігли інші дівчата і також з усіх сторін напали на неї. На адресу ОСОБА_3 вона не виражалася нецензурними словами. Її мама підійшла всіх розштовхала та викликала поліцію. Коли останні приїхали, запитали чи якісь є претензії один до одного, оскільки вже порозумілися, тому не писали ніяких заяв. ОСОБА_5 працівники поліції пропонували написати заяву з батьками, але вона відмовилася, претензій не було.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне та повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження, ігнорування гідності інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 р. № 2899-1 У).

Нецензурна лайка це сегмент лайливої лексики різних мов, що містить вульгарні, грубі (непристойні) лайливі вирази, за допомогою якої часто виражають спонтанну мовну реакцію на несподівану (зазвичай неприємну) ситуацію, найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Варто зазначити, що у правозастосовній практиці використовують фактичну презумпцію загальновідомості нецензурної лексики. Це пояснює відсутність законодавчого визначення цієї категорії, а також безпосередньої її фіксації в матеріалах справи, а також проведення в кожному конкретному випадку філологічної, культурологічної та інших експертиз.

До протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення додано лише заяву ОСОБА_6 від 03.06.2023, відповідно до якої вона просить притягнути до відповідальності жінку на ім`я ОСОБА_7 , яка 20.05.2023 близько 17:00 год перебувала на дерев`яному мосту в м. Біла Церква з мотивів явної неповаги до суспільної моралі образливо чіплялася до її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , лаялась нецензурною лайкою, погрожувала розбити мобільний телефон; та письмові пояснення ОСОБА_3 від 03.06.2023, відповідно до яких 20.05.2023 близько 17:00 год вона разом з друзями йшли через дерев`яний міст у напрямку Заріччя. У цей момент до них підбігли дві жінки ромської зовнішності, які повідомили, що дівчина на ім`я ОСОБА_8 сказала їм щось неприємне. Вони почали захищати ОСОБА_8 і між їхньою компанією та цими жінками виникла словесна перепалка. Вказані жінки виражалися нецензурною лайкою, погрожували фізичною розправою. Старша жінка спочатку хотіла її правою рукою схопити за шию. ОСОБА_9 почали заступатися за неї, вони намагалися йти геть, проте та жінка вдарила її по обличчю. ОСОБА_10 взяла її телефон, щоб зателефонувати старшому братові, але вказана жінка з донькою повалили її на землю. В ході падіння телефон впав на землю. В цей момент повз проходив невідомий чоловік, який почав їх розбороняти, підібрав її телефон і віддав його тій жінці. Вона передала телефон своїй дочці, яка запитала чий телефон, проте не дочекалася відповіді і кинула його об землю, розбивши його. Про те, що трапилося вона не розповіла поліцейським та батькові відразу, тому що боялася. 02.06.2023 про вказану ситуацію її старша сестра розповіла батькам, після чого батько виклав пост у соціальні мережі, зокрема Фейсбук.

Із доданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 у своїй заяві просить притягнути до відповідальності жінку на ім`я ОСОБА_7 , яка образливо чіплялась до його неповнолітньої дочки та виражалась до неї нецензурною лайкою. Сама неповнолітня ОСОБА_11 у письмових поясненнях вказує на двох жінок ромської зовнішності, які лаялися на них нецензурною лайкою та погрожували фізичною розправою. Тобто із вказаних доказів не можливо встановити, що саме ОСОБА_2 виражалася нецензурними словами на адресу неповнолітньої ОСОБА_3 , при тому, що ОСОБА_1 заперечує факт нецензурної лайки в бік неповнолітньої. Інших належних доказів (матеріали відеозапису, пояснення свідків) на підтвердження вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до метріалів справи не додано.

Отже, матеріали справи та отримані під час її розгляду докази жодним чином не свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 ознак дрібного хуліганства, тобто викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Окрім цього, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, його було складено за вчинення сварки на дерев`яному мосту із неповнолітньою, під час якої ОСОБА_1 лаялася нецензурною лайкою. Однак у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про те, що вказані дії порушили громадський порядок і спокій громадян, як того вимагають положення ст. 173 КУпАП. Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення не викладено об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Згідно п. 9 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 року N 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Таким чином, всупереч вимогам чинного законодавства, фабула правопорушення у протоколі не відповідає диспозиції ст. 173 КУпАП.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява N 926/08), виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тим самим, таке уточнення фабули судом є неприйнятним з наведених передумов.

Суддя зазначає, сам факт складання протоколу не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності інших належних доказів і не звільняє уповноважену на складання протоколу особу від обов`язку збирання доказів у спосіб визначений Законом. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, встановлюючи у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП у справі відсутні.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 173, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА