Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/8072/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2023 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області А.А.Надопта, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , стрілець-снайпер 2 батальону 6 роти 93 окремої механізованої бригади в/ч НОМЕР_1 ,

за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №004354 від 26.10.2023р., 26.10.2023р., о 21.15 годині, прикордонним нарядом «Прикордонний пост» відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 (тип Б) на напрямку 112 прикордонного знаку (територія Королівської територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на відстані близько 5500 метрів від державного кордону України в межах встановленої прикордонної смуги Берегівського контрольованого прикордонного району було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України», а відтак його дії були кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у суді ОСОБА_2 на розгляд справи щодо нього не з`явився, проте подав до суду письмові заяви від 18.12. та 25.12.2023р. про розгляд справи без його участі, в яких також просив справу відносно нього закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адмінправопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП, оскільки він з викладеними в протоколі обставинами не згідний, вини у вчинення даного правопорушення він не визнає, так як у протоколі не зазначено у чому полягало незаконне перетинання ним державного кордону України, до матеріалів справи не долучено жодного доказу вчинення ним правопорушення, а відтак, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, в тому числі письмові заперечення ОСОБА_1 , суд приходить до наступного.

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістомвказаної норми закону,провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Суд, відповідно до приписів ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, за спробу незаконного перетину державного кордону України, всупереч письмових доводів останього, є правильним, а зміст протоколу про адмінправопорушення відповідає вимогам, передбаченими ст.256 КУпАП, оскільки в ньому наведені докази, на яких ґрунтується висновок суду про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення, підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом дана юридична оцінка.

Так, даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №004354 від 26.10.2023р. стверджено, що 26.10.2023р., о 21.15 годині, прикордонним нарядом «Контрольний пост» відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 (тип Б) на напрямку 112 прикордонного знаку (територія Королівської територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на відстані близько 5500 метрів від державного кордону України в межах встановленої прикордонної смуги Берегівського контрольованого прикордонного району було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, своїми діями ОСОБА_1 порушив ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України», а відтак його дії були кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджуються вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення, який є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів у справі (а.с.2); даними, які містяться в протоколі про його адміністративне затримання від 26.10.2023р. (а.с.1); рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 від 26.10.2023р., відповідно до якого зазначено, що виявлено та затримано громадянина ОСОБА_1 , який не міг чітко пояснити мету свого перебування в контрольованому прикордонному районі та мав при собі закордонний паспорт громадянина України (а.с.3), даними, які містяться в протоколі особистого огляду речей та вилучення речей і документів від 26.10.2023р., згідно яких під час особистого огляду громадянина ОСОБА_1 при ньому, окрім довідок, посвідчення водія, були виявленні та вилученні 1400 Євро.

Вищенаведені докази, є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_2 вимог ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991р., а відтак і його вину у вчиненні, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, які є достатніми для здійснення переконливих висновків, і поза всяким сумнівом доводять вину особи у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення

Так, відповідно до ст.252 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є самостійним доказом у справі про адміністративне правопорушення, та має бути оцінений за правилами оцінки доказів.

Суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам КУпАП та Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом МВС України №898 від 18.09.2013р., він складений уповноваженою особою Державної прикордонної служби, в присутності ОСОБА_1 . Зі змісту протоколу вбачається, що йому роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в тому числі право мати захисника, що засвідчено його підписом, і який від надання свого пояснення з приводу обставин справи- відмовився.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є належним та допустимим доказом у справі та покладається судом в обґрунтування доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки наявні у матеріалах справи докази беззаперечно свідчать про порушення ним вимог cт.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991р., та скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, за вказаних у протоколі обставин.

Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що начальник відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 був упередженим при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази у матеріалах справи, тому суд приходить до висновку, що він діяв у межах наданих йому повноважень.

Водночас, судом не встановлено і будь-яких фактів про застосування щодо ОСОБА_2 незаконних методів, які би призвели до визнання ним вини та підписання протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, які містяться у матеріалах справи.

Відповідно до диспозиції частини першої статті 204-1 КУпАП, передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, і тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , суть вчиненого ним правопорушення полягає у спробі незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску.

Згідно ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Отже, ознакою об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною першої статті 204-1 КупАП є, зокрема, перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що матеріалами справи поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 26.10.2023р., о 21.15 годині, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України в межах контрольованого прикордонного району, на напрямку 112 прикордонного знаку (територія Королівької територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на відстані близько 5.500 метрів від державного кордону України, однак був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост».

При розгляді даної справи суд бере до уваги, зокрема і те, що ОСОБА_1 був достатньо проінформований посадовими особами ДПС України, що відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення та йому відомо, що справа про адміністративне правопорушення розглядатиметься у Виноградівському районному суді Закарпатської області, а відтак, за наявної сукупності наведених вище доказів, його відсутність у судовому засіданні, з урахуванням його письмових пояснень, не вплинула на доведеність його вини у вчиненні правопорушення, яке йому ставилось у провину.

Суд також бере до уваги те, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні дані, які можуть свідчити про те, що дії уповноважених осіб прикордонної служби при затриманні ОСОБА_1 та при оформленні відносно нього матеріалів адміністративного правопорушення та затримання, були незаконними або протиправними. У матеріалах справи немає відомостей про те, що він звертався до правоохоронних органів з відповідними заявами про незаконність дій прикордонного наряду щодо нього або оскаржував такі дії у встановленому законом порядку, а тому суд вважає, що працівниками прикордонної служби не було допущено порушення його права на захист.

При цьому, вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складено у присутності ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом, права та обов`язки йому роз`яснено, зі змістом протоколу ознайомлений на зрозумілій йому мові, примірник протоколу отримав, доповнень та зауважень не мав, послуги захисника та перекладача йому було забезпечено, однак від їх надання від відмовився, про що в протоколі наявні відповідні записи.

Таким чином, докази зазначені в протоколі про адмінправопорушення в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП, судом визнаються належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву, в судовому засіданні досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує вимоги ст.33 КУпАП, зокрема, характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, і приходить до висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двухсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке напереконання суду, сприятиме вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.ст.40-1,283 КУпАП, ст.4 ч.2 п.5 ЗУ «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі викладеного, відповідно до вимог та керуючись ст.ст.23, 187 ч.1, 293-294 КУпАП України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.204-1 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 (три тисячі чотириста) грн.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів ГУК у Зак.обл./Виноградівська тг/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37975895, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UA0007401, Код класифікації доходів бюджету 21081100 Призначення платежу - Адміністративні штрафи та інші санкціїї.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001 код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження або опротестування постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна. Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяА. А. Надопта