ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/207/23Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 33/817/330/23 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Квятковського Д.В. на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно постанови ОСОБА_1 25 лютого 2023 року о 20.55 год. в смт. Мельниця-Подільська по вул.С.Стрільців Чортківського району Тернопільської області керувала транспортним засобом марки «AUDI А4», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9 а) ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Квятковський Д.В. просить скасувати постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2023 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що:

протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №498806 від 25 лютого 2023 року не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, так як уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не вказано ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені у водія ОСОБА_1 , і наявність яких є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння;

протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом;

огляд на стан сп`яніння є сумнівним, так як ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції, прилад Драґер продувала сім разів, а згідно інструкції до газоаналізатора дозволяється продуття один раз у один і той же мундштук;

протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №498806 від 25 лютого 2023 року в присутності ОСОБА_1 не складався, і вона нічого не підписувала;

долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом містить не повний запис подій, що унеможливлює встановити усю хронологію та повну картину обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому даний відеоматеріал не можна вважати належним та допустимим доказом по справі;

матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом;

калібрування технічного обслуговування газоаналізатора Drager Alcotest 6810 мало відбутися 18 січня 2023 року, оскільки таке калібрування має проводитись кожні шість місяців.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Квятковського Д.В., який просив проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 498806 від 25 лютого 2023 року; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №216470 від 25 лютого 2023 року; результаті тестування на алкоголь, показник приладу "Drаger Alcotest 6810" ARAM0601», після проведення тесту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 має цифрове значення 0,58 ‰ алкоголю, що підтверджується долученою до матеріалів справи роздруківкою чека №1327; копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QМ 0713 083 22; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 лютого 2023 року; відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції, а також відеореєстратора службового автомобіля.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.

Твердження апелянта про не зазначення у протоколі ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені у водія ОСОБА_1 , не є підставою для скасування оскарженої постанови, так як ознаки сп`яніння зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення лише у разі відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У даному випадку ОСОБА_1 не відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а суть правопорушення з приводу якого складено протокол полягає в тому, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «AUDI А4», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9 а) ПДР України.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №498806 від 25 лютого 2023 року в присутності ОСОБА_1 не складався, і вона нічого не підписувала, є безпідставними оскільки ці обставини були предметом дослідження суду першої інстанції і отримало належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується. Зокрема, суд першої інстанції правильно зазначив, що працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що щодо неї буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджує відеозапис, наявний у матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 була присутня під час складення протоколу щодо неї і відмовилась від підпису в ньому.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції здійснювали відеофіксацію з перериванням в часі не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовує факту вчинення нею цього правопорушення.

Твердження захисника про те, що працівники поліції не відсторонили водія від керування транспортним засобом, не є підставою для скасування оскарженої постанови, так як сам факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформлення матеріалів справи про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням правопорушення не спростовує факту його вчинення.

Суд першої інстанції дав належну оцінку і обґрунтовано відхилив доводи захисника щодо пропуску 6-місячного строку калібрування технічного обслуговування газоаналізатора Drager Alcotest 6810, який на думку захисника закінчився 18 січня 2023 року, оскільки згідно Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями" №1747 від 13.10.2016 року міжповірочний інтервал для газоаналізаторів встановлений строком на 1 рік, тому результати огляду за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest " 6810 з повіркою приладу чинною до 18 липня 2023 року є належним доказом у справі, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Крім того, згідно постанови Кабінету міністрів України № 412 від 05 квітня 2022 року «Про деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Квятковського Д.В. - залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2023 року, відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя