ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6181/23Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 33/817/328/23 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.3 ст.172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) в дохід держави.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою суду, 27 березня 2023 року о 10 год 50 хв.під час виконання обов`язків військової служби військовослужбовець військової служби по мобілізації ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 в стані алкогольного спяніння, в умовах особливого періоду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що про винесене щодо нього рішення дізнався 23 травня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження в Козівській державній виконавчій службі, а тому лише після цього зміг подати апеляційну скаргу оскільки не був присутнім під час його винесення.

Також просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Вважає що місцевий суд, розглянувши справу за його відсутності, порушив норми процесуального права оскільки він не зміг скористатись своїми правами, визначеними ст.268 КУпАП.

Зазначає, що в його присутності протокол про адміністративне правопорушення не оформлявся, як і не надходила пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі чи надати пояснення по суті правопорушення, а також в протоколі відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, що стали підставою для проходження ним огляду.

Вказує на те, що під час складання відносно нього адмінпротоколу свідки

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були присутні.

Посилається на те, що в матеріалах справи відсутній висновок лікаря щодо проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також те, що постанова не містить посилання на кваліфікуючі ознаки ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: дії вчинені особою, яку протягом року було піддано адмінстративному стягненню за такі самі порушення, або дії вчинені в умовах особливого періоду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, визнати поважною причину його пропуску, оскільки ОСОБА_1 про винесене щодо нього рішення дізнався 23 травня 2023 року під час ознайомлення з ним у Козівській державній виконавчій службі та лише з цього часу зміг подати апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог місцевий суд дотримався в повній мірі.

Частиною 1 ст. 172-20 КУпАП передбачено, що розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 3 ст. 172-20 КУпАП дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, ОСОБА_1 вчинене адміністративне праворпушення саме під час дії особливого періоду, який є кваліфікуючою ознакою ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, його дії в протоколі про адміністративне правопорушення кваліфіковано вірно, також у ньому зазначено про їх вчинення в умовах особливого періоду, а тому вважаю що місцевий суд правильно притягнув його до адміністративної відповідальності за вказаною нормою КУпАП.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустими, а у своїй сукупності достатніми доказами, та є правильним.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення А4850 №9 від 31 березня 2023 року, 27 березня 2023 року під час виконання обов`язків військової служби о 10 год 50 хв. військовослужбовець військової служби по мобілізації ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , в стані алкогольного спяніння, в умовах особливого періоду. Під час його складення ОСОБА_1 повністю визнав вину у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення та засвідчив установлені у вказаному процесуальному документі обставини особистим підписом, перед тим йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР № 92 від 27.03.2023 о 11.50 год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слідує, що за наслідками проведеного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння йому встановлено діагноз: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація неускладнена, показник 2,20% проміле. При цьому, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення огляд було проведено у присутності двох свідків, тому вважаю що вимоги ст.266-1 КУпАП були дотримані. Вказаним документом спростовуються доводи ОСОБА_1 щодо непроходження ним огляду за допомогою спеціального технічного приладу.

Твердження ОСОБА_1 щодо відсутності свідків під час складання адмінматеріалів не відповідають дійсності, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення містяться підписи свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, а форма заповнення медичної документації( виписка з медичної карти хворогозамість висновку лікаря) не свідить про йогоо порушення.

Доводи апелянта про те, що судом безпідставно не взято до уваги положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під зпливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858, яка може бути використана в даному випадку за відсутності іншого нормативного акту, що регламентує проходження огляду, не ґрунтуються на вимогах закону та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тоді як ОСОБА_1 вчинив дане правопорушення не під час керування транспортним засобом, а в ході несення військової служби. При цьому висновки ОСОБА_1 про необхідність в даному випадку застосовувати положення вказаної Інструкції щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за аналогією, є хибними, оскільки об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.

Доводи скаржника про порушення місцевим судом норм процесуального права у звязку з неповідомленням його про дату та час розгляду справи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення в апеляційному порядку оскільки в матеріалах адміністративної справи міститься заява військовослужбовця ОСОБА_1 , в якій він просить розглянути адміністративну справу за його відсутності, при цьому свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає та просить суд призначити йому покарання у вигляді штрафу в мінальному розмірі. Крім того, з метою надання можливості ОСОБА_1 скористатись правами визначеними ст.268 КУпАП, судом апеляційної інстанції було повідомлено його про час та місце розгляду справи за поданою ним апеляційною скаргою в суді апеляційної інстанції, проте, апелянт, будучи належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду, особисто отримавши судову повістку, надіслану рекомендованим листом, не виявив бажання взяти участь у розгляді у суді апеляційної інстанції також.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП та в строки, передбачені ст. 38 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тому підстави для скасування постанови суду та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя