Справа № 466/4770/22
Провадження № 3/466/33/23
ПОСТАНОВА

іменем України

«05» травня 2023 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюк В.І., за участі ОСОБА_1 , адвоката Леонтьєва О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді директора готелю «Власта», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

На розгляд Шевченківського районного суду м. Львова з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №284509, який було складено 27 червня 2022 року о 21 год. 25 хв. інспектором 2 взводу 4 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП Гера Н.В., зазначено, що «в м. Львові, вул.Хімічна, 49А, водій ОСОБА_1 повторно вчинив адмінправопорушення, а саме будучи позбавлений права керування від 16.11.2021р. Шевченківським р.с. м. Львова, 27.06.2022 р. о 19.15 год керував автомобілем Renault Espace, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкосп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нечітка хода). Від огляду на стан алкосп`яніння відмовився проходити на місці зупинки т.з. та в медичному закладі чим підтверджується висновком 1448».

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що на прохання друзів-побратимів він приїхав на ОСОБА_2 перехрестя, щоб завезти останніх до місця проживання у готель «Власта». Вони поверталися із зони ведення бойових дій та їм потрібно було відпочити у готелі «Власта». Оскільки надворі було тепло і в автомобілі відчинені всі вікна, побратими вели себе шумно, то на вул. Хімічній в м. Львові їх зупинив патрульний автомобіль. Він пояснив ситуацію і останні, побачивши в транспортному засобі багато збуджених, шумних осіб у військовій формі, у яких з поліцейськими виник словесний конфлікт, у зв`язку з цим їх обшукали, провели огляд автомобіля на предмет наявності заборонених предметів/зброї. Після цього працівники патрульної поліції висловили підозру, що нібито він, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а тому запропонували пройти медичний огляд, на що він одразу погодився. Він повідомив побратимів, що має їхати до лікарні і останні почали знову конфліктувати з поліцейськими. Зазначив, що при цьому свідків поліцейські не залучали, як і не відсторонили його від керування т/з, а навпаки дозволили продовжувати рух. Він відвіз побратимів до готелю та поїхав з поліцейськими до лікарні на вул. Кульпарківській в м. Львові. В лікарні від хвилювання йому стало погано та тому він попросив надати йому медичну допомогу, викликати швидку. На своє прохання він отримав відмову. Жодних маніпуляцій з ним на предмет виявлення стану алкогольного сп`яніння медпрацівники не проводили, проте склали висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №001448. У вказаному висновку записали, що він нібито відмовився від огляду на стані сп`яніння. На вказаному висновку він, ОСОБА_1 , власноручно написав, що не відмовляється та поставив свій підпис. Чому лікар так написав він не знає. В подальшому на території лікарні він зайшов до аптеки, де йому виміряли тиск, який виявився дуже високим, викликали швидку, і його доправили в кардіологічну лікарню, де він проходив лікування.

З долученого до справи Витягу з історії хвороби стаціонарного хворого №3330 вбачається, що ОСОБА_3 поступив дійсно поступив на стаціонарне лікування 27 червня 2022 року з діагнозом: ІХС, вперше виявлена стенокардія від 27.06.2022. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. ІІ ст. р.3 СН ІІ А з збереженою систолічною функцією ЛШ (65%). Виразкова хвороба в ст. ремісії.

Допитаний в суді лікар завідувач інфарктного відділення Децик О.Б. підтвердив факт урґентної госпіталізації ОСОБА_1 27 червня 2022 року та викладені у вищевказаному Витягу з історії хвороби стаціонарного хворого №3330 відомості.

Судом неодноразово викликалися для допиту в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_4 , який складав матеріали про адміністративне правопорушення, а також лікар КНП ЛОР «Львівський обласний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_5 , яка склала згаданий вище висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №001448 стосовно ОСОБА_1 , проте вжитими заходами забезпечити їх явку не вдалось.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника Леонтьєва О.В., дослідивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, додатково надані документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Зважаючи на наведене, якість формування матеріалів протоколу є дуже важливою складовою справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи. Саме від якісно складеного протоколу про адміністративні правопорушення працівниками поліції і залежить повне та об`єктивне з`ясування обставин події, встановлення особи правопорушника та притягнення його до відповідальності.

Об`єктивна сторона ч.1 ст. 130 КпАП передбачає відповідальність за «керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння» (пункт 2.9. а Правил дорожнього руху України) або «відмову особи пройти відповідний огляд» (пункт 2.5. Правил дорожнього руху України).

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння» від 09.11.2015 № 1452/735, а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведеня огляду з метою виявлення стані сп`яніння ...», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушеня, у якому зазначає ознаки сп`яіння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ч.6 ст. 266 КУпАП, не залучено участь двох свідків.

В даному випадку стан сп`яніння водія не встановлено, відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння не зафіксовано.

Як вбачається з пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 він погодився пройти відповідний медичний огляд, що підтверджується також тим, що він поїхав з поліцейськими в медичний заклад. В подальшому через хворобу в лікарні йому стало погано, а тому ОСОБА_1 просив надати йому медичну допомогу, однак така йому надана не була та натомість складено висновок у якому зазначено, що він відмовляється від проходження медичного огляду, хоча жодних об`єктивних підтверджень цьому немає. У вищевказаному висновку ОСОБА_1 власноручно зазначив, що не відмовляється від проходження цього огляду, лише просить перед тим надати йому медичну допомогу. Необхідність надання такої медичної допомоги підтверджено наявним у справі витягом з історії хвороби стаціонарного хворого.

Вивченням протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №284509 від 27 червня 2022 року встановлено, що він складений через понад дві години з моменту зупинки транспортного засобу. Крім того містяться ознаки виправлень та закреслень.

Згідно п.п.5, 7 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 листопада 2015 року №1376 (далі Інструкція), бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

В тексті протоколу зазначено, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що повторно вчинив адміністративне правопорушення, тобто ч.2 ст.130 КУпАП, що і було спочатку зазначено в тексту протоколу ч.2 ст.130 КУпАП.

Проте в подальшому цифра «2» перекреслена, і записано «1» без жодних пояснень того.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2022 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП повертались в УПП у Львівській області ДПП для належного оформлення.

21 жовтня 2022 року вказані матеріали були повернуті до Шевченківського районного суду м. Львова та до них долучено рапорт інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП Гери Н.В. від 13 жовтня 2022 року про те, що вірною у протоколі про адміністративне правопорушення, який складено щодо ОСОБА_1 , є ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як зазначалось вище, відповідно до вищевказаної Інструкції, яка регулює порядок складання протоколів про адміністративне правопорушення, зміст протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у ст. 256 КУпАП. Усі реквізити протоколу заповнюються розбірливим почерком державною мовою. Не допускаються закреслювання або виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, відносно якої він складений.

У протоколі під час його складання обов`язково зазначається стаття КУпАП, згідно з якою передбачено адміністративну відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено. Якщо є свідки правопорушення та потерпілі, до протоколу вносяться їх прізвища, імена та по батькові, а також місце проживання.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення вносяться до протоколу і засвідчуються підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Пояснення та зауваження можуть додаватися до протоколу окремо, про що у протоколі робиться запис.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Про ознайомлення із протоколом особа щодо якої він складений, ставить у протоколі свій підпис. У разі відмови поставити підпис про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Протокол складається у двох примірниках, що підписується посадовою особою, яка склала протокол, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками і понятими, якщо такі є.

Через зазначені недоліки матеріали про адміністративне правопорушення направлялись судом на доопрацювання. Після вивчення повернутих до суду матеріалів встановлено, що недоліки, допущені при складанні протоколу не усунені.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Обов`язок доведення винуватості особи у адміністративному правопорушенні покладений на орган, який склав протокол. У даному випадку працівники патрульної поліції самоусунулися від цього, двічі направивши до суду неналежно складені матеріали про адміністративне правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України Європейський суд з прав людини розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Суд не може змінювати суть «обвинувачення», викладене у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, в порушення вимог ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, в нього не було вилучено відповідних документів, а навпаки останній отримав дозвіл від поліцейського про продовження керування автомобілем.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 9, 245, п.1 ст. 247, ст. ст. 251, 279, 280, 283, п.3 ст. 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Справу щодо ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. І. Кавацюк