гСправа № 187/1176/23 Провадження № 3/0187/560/23
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Соловйов І.М., розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження с. Лобойківка, Дніпровський район, Дніпропетровська область; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України (картка) НОМЕР_1 від 20.02.2020, орган 1253; РНОКПП НОМЕР_2 ;

за порушення та ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив:

До суду з відділення поліції № 10 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 . Згідно протоколу ААД № 449344 від 16.06.2023 про адміністративне правопорушення, встановлено 16.06.2023 о 14:40 Дніпропетровська область, смт Петриківка, вул. Дружня, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21051, державний номерний знак НОМЕР_3 не мав посвідчення (водійського) відповідної категорії «В» тобто не мав права керування даним транспортним засобом. Своїми протиправними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

За змістом статті 221 КУпАП суди розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років. На момент складення протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 мав 17 повних років, тобто був неповнолітнім, а отже дана справа підсудна Петриківському районному суду Дніпропетровської області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, свою вину визнав, розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством;

Пунктом 2.1 а ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та його винність доказана повністю, підтверджується зібраними по справі доказами, які узгоджуються між собою, зокрема протоколам про адміністративне правопорушення серії ААД № 449344 від 16.06.2023, який підписаний ОСОБА_1 , поясненнями в протоколі «керував транспортним засобом ВАЗ 21051 н.з. НОМЕР_3 не маючи водійського посвідчення»; рапортом інспектора СРПП ВП №10 ДРУП Топурії О.Р.

Вирішуючи питання про накладення стягнення суд виходить з такого.

Суд зазначає, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

До осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Однак, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених зокрема статтею 126 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

При цьому, враховуючи вимоги ст. 13 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, його ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосовати до ОСОБА_1 заходи впливу у вигляді суворої догани.

Керуючись статтями 13, 24-1, 40-1, 211, 280, 283-285, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього захід впливу у виді суворої догани.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Петриківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Соловйов