Справа № 202/9851/23
Провадження № 3/202/6281/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В., за участі захисника Нещерета О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН у матеріалах справи відсутній,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

04.05.2023 року о 21:40 год. в м. Краматорськ по вул. Шкільна, біля буд. 15, водій ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування усунений, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєному не визнав, зазначивши що автомобілем він не керував, а сидів у нерухомому транспортному засобі в очікуванні сина, який мав забрати авто. Від проходження огляду відмовився, оскільки не керував т/з.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Нещерет О.С. заперечив відносно складеного протоколу, зазначивши, що зазначені працівниками поліції обставини не відповідають дійсності.

Так, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а доказів на підтвердження цього матеріали справи не містять. Вважає, що поліцейськими порушено порядок огляду водія на стан сп`яніння, оскільки всупереч вимог ст. 266КУпАП після відмови проходження огляду на місці, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я. На підставі викладеного просив закрити справу за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки алкогольного сп`яніння визначено п.1.3 Інструкції, серед яких виявлені інспектором поліції у ОСОБА_1 згідно протоколу запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про законність висунутих інспектором поліції вимог до водія ОСОБА_1 про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 вчинив відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, незважаючи на невизнання своєї вини, провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи:

-диском із відеозаписом технічних засобів відеозапису поліцейського згідно якого вбачається, що патрульним автомобілем було здійснено переслідування та зупинку транспортного засобу за допомогою спеціального звукового сигналу та проблискового маячку, в момент зупинки патрульного автомобіля водій,який вже зупинив авто, вийшов з переднього водійського сидіння та вибіг за автомобіль. Водій факт керування транспортним засобом заперечував, посвідчення водія поліцейським не надав, за що на нього накладено стягнення за ст. 126 КУпАП. На 31.38 хв. поліцейський повідомляє ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд, на Що ОСОБА_1 відмовляється, мотивуючи це тим що не керував автомобілем. При цьому поведінка ОСОБА_1 дійсно вказує на наявність ознак алкогольного сп`яніння, зокрема нечітка мова, нестійка хода. Постійно телефонує жінці та пропонує інспектору поліції поспілкуватися.

-рапортом поліцейського, згідно якого за порушення комендантської години зупинено автомобіль Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , в ході розмови з яким виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Посвідчення водія при собі не мав, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Даний рапорт, за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про законність своїх дій. Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовних дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначені докази винуватості ОСОБА_1 у своїй сукупності, на переконання суду, є такими, що доповнюють одне одного та підтверджують що саме він керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі суд не вбачає.

Доводи захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд вважає неспроможними, оскільки це спростовується відеозаписом технічних засобів відеозапису поліцейського (початок запису), з якого вбачається, що патрульним автомобілем було здійснено переслідування та зупинку транспортного засобу за допомогою спеціального звукового сигналу та проблискового маячку, в момент зупинки патрульного автомобіля водій,який вже зупинив авто, вийшов з переднього водійського сидіння та вибіг за автомобіль.

Крім того, як повідомлено захисником рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП про скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 04.05.2023 року стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП за цими ж обставинами (рішення набрало законної), а отже факт керування ОСОБА_1 04.05.2023 року о 21:40 год. в м. Краматорськ по вул. Шкільна, біля буд. 15 т/з Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 підтверджено також рішенням суду, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом, у зв`язку з чим ОСОБА_1 слід призначити стягнення передбачене санкцією статті у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 213, 221, 283 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнувши суму за реквізитами Отримувач коштів- : Головне управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0004001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; найменування коду класифікації доходів бюджету- призначення платежу:(Серіята № протоколу);21081300 Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дор. руху).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Державної судової адміністрації України у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. (отримувач коштів: УК в Індустріальному районі м.Дніпра/Індустріальний район м.Дніпра/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0004630; код класифікації доходів бюджету: 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Роз`яснити порушнику, що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника та з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Маринін