Справа № 131/1446/23
Провадження № 33/801/1201/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Коваль А. М.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Щавінського Костянтина Станіславовича на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 листопада 2023 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №396405, 15 листопада 2023 року, о 17:05 год, по вул. М. Кривоноса, в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер». Результат тестування показав 0,58 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №396404, ОСОБА_1 того ж дня керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Опель Зафіра», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 листопада 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, з застосуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Щавінський К.С. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Належним чином повідомлені про розгляд справи ОСОБА_1 та його адвокат Щавінський К.С., в судове засідання не з`явились.

За таких обставин, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, сформованої у справі «Пономарьов проти України», де зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та що заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді та враховуючи те, що саме ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, та його адвокатом подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив вину у вчиненні вказаних правопорушень. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

1.Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №396405, згідно якого 15 листопада 2023 року, о 17:05 год, по вул. М. Кривоноса, в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер». Результат тестування показав 0,58 проміле.

2.Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №396404, згідно якого ОСОБА_1 того ж дня керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Опель Зафіра», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

3.Даними схеми місця ДТП.

4.Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

5.результатом тесту 0,58 ‰.

6.Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння.

Також, вказані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події, відеофіксація велась на нагрудні бодікамери працівників поліції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

Наявні відеоматеріали дозволяють встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту показав 0,58 ‰. На відео видно, як водій ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, працівники поліції повідомили результат огляд 0,58 ‰, що спростовує доводи апеляційної скарги щодо відсутності на відео факту проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, наявні відеоматеріали дозволяють встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме керування останнім транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.7 Розділу 2 Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Отже вище перелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта про відсутність свідків на місці зупинки є безпідставними, оскільки за правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд проводиться у присутності двох свідків лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Відтак, долучений відеозапис є самостійним засобом доказування події адміністративного правопорушення.

Безпідставним також є твердження апелянта, що прилад за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння не мав прав використовуватись працівниками поліції, оскільки такі доводи нічим не підтверджено.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана постанова районного суду не відповідає фактичним обставинам справи, а також винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю підтверджують вину ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Апелянтом не надано доказів, які б підтверджували його доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Посилання апелянта на те, що протоколи про адміністративні правопорушення не відповідають вимогам закону, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки зміст протоколів про адміністративні правопорушення свідчать про те, що вони відповідають положенням статті 256 КУпАП.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суд першої інстанції повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, а тому не вбачаю підстав для скасування або зміни постанови судді першої інстанції стосовно нього.

Керуючись ст.124, ст.130, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Щавінського Костянтина Станіславовича залишити без задоволення.

Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун