ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 679/1387/23

Провадження № 33/4820/717/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Півовара В.О.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Волкова С.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Волкова С.В. на постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови судді, 19.10.2023 року об 11 годині 22 хвилин по просп. Незалежності, 26 в м.Нетішин Шепетівського району Хмельницької області ОСОБА_1 , порушуючи вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, керував транспортним засобом «Jepp Cherokee», державний номерний знак « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» на місці зупинки транспортного засобу, тест № 4869. Від проходження огляду у медичному закладі відмовився. Так, у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 грн 80 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Волков С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, в якій не застосовувати стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Сторона захисту просить застосувати за аналогією права положення Кримінального кодексу України, зокрема статтю 69 цього кодексу, та визначити покарання більш м`яке, ніж передбачено санкцією статті.

Також захисник просить визнати обставиною, що пом?якшує покарання для ОСОБА_1 за статтею 34 КУпАП, щире каяття останнього.

Окрім цього, захисник просить врахувати суд, що протягом останнього року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався, тяжких наслідків внаслідок вчинення правопорушення не настало. Батько дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 є особою з інвалідністю першої групи, паралізований, тому самостійно пересуватися не може. Матір дружини в силу свого віку самостійно не має можливості забезпечити в повній мірі належний догляд свого чоловіка, а тому у ОСОБА_1 виникає необхідність три-чотири рази на тиждень їздити після роботи з м. Нетішин до м. Ізяслав та надавати допомогу по догляду за тестем. Дружина ОСОБА_1 не має посвідчення водія, а інша донька ОСОБА_2 проживає у Києві, тому так само не має можливості часто приїжджати до батька. Тож, позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами позбавить його можливості забезпечувати догляд за хворим тестем.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Волков С.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати ухвалену постанову та ухвалити нову, в якій не застосовувати стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Заслухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Волков С.В., не оскаржуючи факт керування та перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, просить не застосовувати стягнення до ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ході апеляційного розгляду встановлено, що зміст оскаржуваної постанови судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 листопада 2023 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею першої інстанції розглянуто повно та всебічно, відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Суд встановив, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Свою вину за порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 визнає, його захисник не оскаржує факт доведення наявності у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, тому апеляційний суд, застосовуючи положення статті 294 КУпАП, не перевіряє ці обставини.

Щодо доводів сторони захисту про незастосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами зазначаю наступне.

Згідно зі статтею 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

За приписами статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.

Суддя за результатами розгляду цієї справи, застосовував до правопорушника стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Зауважую, що законодавець у санкції не передбачив можливість альтернативи основного та додаткового покарань, тому дискреційні повноваження суду обмежені імперативно встановленими нормами при обранні та застосуванні до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У поданій скарзі сторона захисту просить застосувати правила статті 69 КК України за аналогією закону, та застосувати стягнення нижче від найнижчої межі санкції, а саме: не застосовувати до ОСОБА_1 позбавлення права керувати транспортними засобами. Однак, законодавство України про адміністративні правопорушення, на відміну від законодавства про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом, тому у суду немає підстав для застосування такої правової норми у цій справі.

Крім того, звертаю увагу, що норми ч.4 ст.3 КК України містять заборону щодо застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією.

Ті обставини, що ОСОБА_1 щиро розкаявся, протягом останнього року до адміністративної відповідальності не притягувався, потребує права на керування транспортними засобами для догляду за хворим тестем, а також за відсутності тяжких наслідків внаслідок вчинення правопорушення, вважаю такими, що не можуть стати підставами для незастосування до водія обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. В інакшому випадку, порушуватиметься принцип правової визначеності, який є невід`ємною складовою верховенства права, та гарантує, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

Так само Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності дотримання принципу правової визначеності. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія (такий висновок викладений у справах «Steel and others v. The United Kingdom» та «Sunday Times v. United Kingdom»).

Звертаю увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, є одним із тих правопорушень, які мають підвищену ступінь суспільної небезпеки, оскільки безвідповідальний підхід водіїв та порушення ними правил заборони керування транспортними засобами в стані сп`яніння, зокрема алкогольного, є причиною досить великої кількості аварій. Особа, яка сідає за кермо у стані сп`яніння, робить це умисно й усвідомлено, нехтує базовими та усім відомими правилами дорожнього руху, та не зважає на серйозність і фатальність шкоди, яку вона може завдати як для оточуючих, так і для себе.

Так само і водій ОСОБА_1 , сідаючи за кермо у стані алкогольного сп`яніння, мав попередньо обміркувати щодо ймовірних наслідків своїх протиправних дій, які внесуть дискомфорт та певним чином змінять вже звиклий спосіб життя його та його родини.

Відтак, ОСОБА_1 як особа, що має спеціальний статус водій, реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені законодавством України, зокрема пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України: забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність у правовому полі держави (з рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007).

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Суддя суду першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та правильно визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах строку, передбаченого статтею 38 КУпАП.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Волкова С.В., оскільки відсутні підстави для зміни або скасування постанови судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 листопада 2023 року, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Волкова С.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя