ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/8535/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ляшенка І.І., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 309304, 26.11.2023 р. о 18-08 год. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру стосовно дружини свого рідного брата - ОСОБА_3 , 1980 р.н., які полягали в тому, що він ображав її нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю. Подія відбувалася у присутності неповнолітніх дітей.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що дружина брата першою почала сварку, він її не ображав, а навпаки, вона його ображала, так відбувається постійно ,вона провокує скандали, а потім викликає поліцію. Винним себе не вважає.

Захисник Ляшенко І.І. в суді просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутності події та складу адміністративного правопорушення, оскільки ніякого психологічного тиску з боку ОСОБА_1 не було. Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_1 по відношенню до дружини його брата.

За клопотанням сторони захисту в якості свідка допитана мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , яка підтвердила, що 26.11.2023 року син ОСОБА_1 прийшов додому, а невістка першою почала сварку та потім викликала поліцію. Вказала, що вона завжди так поступає.

Вислухавши ОСОБА_1 , захисника Ляшенка І.І., свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо) внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному потерплого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилися 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів сім`ї.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП України характеризуються умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Відповідно до п.3, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП працівниками поліції долучено заяву ОСОБА_3 , письмові пояснення ОСОБА_5 , який є чоловіком заявниці, ОСОБА_1 , який вказує, що ОСОБА_3 почала першою сварку та ображала його та відеозапис. Крім цього, до матеріалів справи долучено копію термінового заборонного припису стосовно кривдника та форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, 26.11.2023 р. о 18-08 год. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру стосовно дружини свого рідного брата - ОСОБА_3 , 1980 р.н., які полягали в том, шо він ображав її нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю. Подія відбувалася у присутності неповнолітніх дітей.

Проте у даному протоколі поліцейськими не вказано у чому саме проявлялося фізичне та психологічне насильство з боку ОСОБА_1 та не зазначено яка саме могла бути завдана шкода потерпілій, тобто відсутня об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Викладені у протоколі факти щодо спричинення психологічного насильства у сім`ї також не знайшли свого відображення на відеозапису. Також у протоколі відсутні будь які відомості та докази щодо встановлення поліцією у діях ОСОБА_1 вини у формі умислу, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Вказане також підтвердила свідок ОСОБА_4 .

Інші будь які докази, які б свідчили про факт застосування домашнього насильства з боку ОСОБА_1 до ОСОБА_3 у матеріалах справи відсутні.

Таким чином суд приходить до висновку, що до матеріалів справи не долучено достатніх та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки така позиція не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом»

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.20196 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи не містять беззаперечних, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-3 КУпАП, апровадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 253, 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя