Справа № 364/918/23
Провадження № 3/364/429/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г.Л., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи не повідомив, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Володарського районного суду Київської області перебуває адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області до суду 27.11.2023, відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розгляд справи призначений на 04.12.2023, відкладено за клопотанням ОСОБА_1 на 18.12.2023 та в подальшому на 26.12.2023, відповідно, для забезпечення його права на захист та у зв`язку із станом здоров`я.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 17.11.2023 о 14 год 00 хв, перебуваючи на вул. Центральна, в с. Городище-Пустоварівське, Білоцерківського району, Київської області, керував транспортним засобом марки «РЕНО МАГНУМ 480» («RENAULT MAGNOM 480»), з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, незв`язна мова. Від проходження медичного огляду на стан вживання алкоголю у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені ст. 250 КУпАП, не з`явився.

У судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за допомогою направлення на адресу місця проживання судових повісток (а. с. 19), шляхом направлення судових повісток у виді смс-повідомлень (а.с. 13, 17, 22), а також оголошенням про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України (а. с. 14, 16, 21). Його неявка не є перешкодою у розгляді справи, оскільки згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 достовірно обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 175833 від 17.11.2023. Відтак, суддя розглядає справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за його відсутності.

До суду ОСОБА_1 25.12.2023 засобами електронного зв`язку подав письмові пояснення, з яких вбачається, що він свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає. При цьому, вказує, що він 17.11.2023 дійсно знаходився за адресою вул. Центральна, 57, с. Городище-Пустоварівське, Білоцерківського району, Київської області. Коли приїхали працівники поліції він не перебував за кермом транспортного засобу, а саме вантажного автомобіля, а стояв на узбіччі. Таким чином, доказами у справі не підтверджено факт керування ним зазначеним транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке мало би бути вручене йому після відмови пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 24).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Суд, відповідно до положення ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність саме за керування цією особою транспортним засобом та відмова цієї особи пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до чинного законодавства, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежного від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Тобто, одним з основних елементів є керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/7350.

За змістом п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає три різні форми вчинення правопорушення, однією з яких є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Дослідивши матеріали справи, зокрема:

- обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 175833 від 17.11.2023 (а.с. 2);

- письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17.11.2023 (а.с. 4, 5);

- довідку ІКС «ІПНП» від 17.11.2023 про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_1 від 26.01.2023 (а.с. 9);

- довідку ІКС «ІПНП» віл 17.11.2023 про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався (а.с. 10);

- дані відеозапису, приєднаного до матеріалів справи, який досліджено безпосередньо у судовому засіданні (а.с. 11);

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 25.12.2023 (а.с. 24),

Суд дійшов висновку, що доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 17.11.2023 о 14 год 00 хв, на вул. Центральна, в с. Городище-Пустоварівське, Білоцерківського району, Київської області, матеріали справи не містять.

Згідно з правилами пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справи України від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час події, яка мала місце, поліцейський повинен був застосовувати відеофіксацію порушення.

Відеозапис з місця події, наданий як доказ працівником поліції має відповідати наступним вимогам: бути безперервним; фіксувати факт керування особою транспортним засобом та зупинку такого засобу поліцейськими; містити роз`яснення особі причин зупинки транспортного засобу, підстав проведення огляду (ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені у водія) та порядку його проходження; роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав відповідно до норм КУпАП; пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я; проходження такого огляду або факт відмови від огляду.

Відеозапис, який не відповідає наведеним вище вимогам, не може вважатися належним доказом вини особи.

Під час дослідження долученого працівниками поліції до матеріалів справи DVD-R диску, встановлено, що вони відображають події, які відбулись 17.11.2023, а саме зафіксовано автомобіль марки «РЕНО МАГНУМ 480», який перебуває в нерухомому стані, а поряд із ним перебуває ОСОБА_1 , а також зафіксовано спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 поза межами транспортного засобу. Водночас, зазначеним відеозаписом не підтверджується рух транспортного засобу автомобіля марки «РЕНО МАГНУМ 480» та під керуванням ОСОБА_1 зазначеним автомобілем. У зв`язку з чим, такий відеозапис є неналежним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу, факт перебування ОСОБА_1 біля автомобіля, за відсутності будь-яких об`єктивних даних про те, що він керував або почав керувати цим автомобілем, не давав поліцейським обґрунтованих підстав вимагати проходження огляду на стан сп`яніння, а тому відмова особи від проходження такого огляду не може розцінюватися як адміністративне правопорушення, відповідальність з яке передбачена ст.130 КУпАП.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які підтверджували б обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні, а тому суд позбавлений можливості перевірити обставини справи в частині того, чи дійсно ОСОБА_1 керував або не керував транспортним засобом під час його виявлення працівниками поліції.

Беручи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, суддя доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена та в діях останнього відсутній склад даного правопорушення, в зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі слід закрити.

Питання судових витрат суддя вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Оскільки провадження у справі підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 284, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказати начальнику ВП № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області на неприпустимість складання та направлення до суду адміністративних матеріалів без дотримання вимог КУпАП, що тягне за собою закриття провадження у справі. Про вжиті заходи повідомити суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови суду.

Копію постанови направити начальнику ВП № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області для відома та виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.Л. Моргун

Постанова набрала законної сили з "_____"_________ 20____ .

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.