ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Івчук К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2023 року у відношенні ОСОБА_1 , співробітниками Відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції було складено протокол серії ААД № 129817 від 26.04.2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до даного протоколу, 26.04.2023 року, о 10 годині 30 хвилин, за адресою: БК № 20, 34 км а/д М-28, смт Нові Біляри, Одеський р-н., Одеська обл., водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda E2200, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, згідно постанови Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.01.2023 року ВП №65359640, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП України.

ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що не знав про встановлення щодо нього тимчасово обмеження у праві керування транспортними засобами. Аліменти сплачував щомісячно добровільно. Надав суду розрахунок заборгованості із сплати аліментів від 16.05.2023 року, відповідно до якого, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.05.2023 року відсутня.

Суд, дослідивши доводи ОСОБА_1 проаналізувавши та дослідивши докази в їх сукупності, та давши їм оцінку, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи питання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд керується наступним.

Відповідно до п.п. «а» п 2.1 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Отже, згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 18.01.2020 року по справі №521/18993/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей.

На виконання вищевказаного рішення, Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження ВП №65359640.

Встановлено, що під час здійснення примусового виконання рішення, постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар К.О. від 12.01.2023 року ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами.

Разом із цим, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, складеного державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар К.О. від 16.05.2023 року вбачається, що станом на 01.05.2023 року заборгованість у ОСОБА_1 відсутня.

Крім того, з постанови державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар К.О. від 16.05.2023 року про повернення виконавчого документу стягувачу вбачається, що стягувач претензій до ОСОБА_1 не має, оскільки останній у період з 18.01.2020 року по 01.05.2023 року щомісячно, своєчасно та в повному обсязі сплачував аліменти.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП спростовується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 247, 251, 256, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути власникові, без складання іспитів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Тополева