КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/2439/23Головуючий у І інстанції: Татаурова І.М.
Провадження №33/824/1946/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Гармаша М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 06 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 06 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Гармаш М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 в процесі спілкування з працівниками поліції погодився пройти огляд на стан сп`яніння, проте в подальшому працівники поліції схилили його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повідомивши, що він може самостійно звернутися до медичного закладу для проходження огляду. У зв`язку із цим ОСОБА_1 самостійно пройшов лабораторне дослідження, за результатами якого в його організмі не виявлено будь-яких наркотичних речовин.

За доводами захисника, вимога працівника поліції про необхідність проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння є незаконною, оскільки як вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису, працівниками поліції не повідомлялись водієві про наявність будь-яких ознак наркотичного сп`яніння.

Звертає увагу, що матеріали справи не містять направлення для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що у свою чергу суперечить вимогам статті 266 КУпАП та положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначає, що працівниками поліції не були дотриманні положення статті 256 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містить суперечності, а саме час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, зазначений в протоколі, відрізняється від часу, зафіксованого нагрудною камерою працівника поліції.

За результатами апеляційного перегляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Харчука О.П. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши викладені у ній доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 03 лютого 2023 року о 20 годині 15 хвилин керував транспортним засобом «Хюндай Соната» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Закревського 5, в місті Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення та на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що в установленому судом місці та час керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, в порушення п.2.5 ПДР від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на дані відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, та інші матеріали справи.

Як вбачається із відеозапису нагрудної камери працівника поліції, поліцейськими, у зв`язку з встановленими ознаками наркотичного сп`яніння, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я. На вимогу працівників поліції водій спочатку погодився на огляд, проте в подальшому категорично відмовився пройти огляд, аргументуючи тим, що за сімейними обставинами не може проїхати до медичного закладу з працівниками поліції.

Дана обставина також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. З наявного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 підписав його без будь-яких застережень, при цьому у відповідній графі протоколу власноручно зазначав, що у зв`язку із сімейними обставинами зобов`язується не керувати транспортним засобом протягом 24 годин.

Даних, які б свідчили про упередженість працівників поліції, умисного схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, як про це зазначає захисник, в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Доводи захисника на підтримку відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 у зв`язку із наявністю в матеріалах справи лабораторного дослідження, за результатами якого в останнього не виявлено наявність в організмі наркотичних речовин, судом апеляційної інстанції до уваги не беруться, оскільки, як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 ставиться в провину діяння у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є окремим складом правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Також судом не може прийматися до уваги як доказ невинуватості ОСОБА_1 та обставина, що час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, відрізняється від часу, зафіксованого нагрудною камерою працівника поліції, оскільки це не впливає на правильність прийнятого судом рішення та не може бути безумовною підставою для його скасування. При цьому, фактичні обставини, зафіксовані на відеореєстраторі, ОСОБА_1 не заперечуються.

Відсутність в матеріалах справи направлення на проходження огляду ОСОБА_1 в медичній установі не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки від проведення такого огляду він фактично відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Деснянського районного суду м.Києва від 06 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гармаша М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз