Справа № 367/1132/23
Провадження №3/367/1525/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.05.2023 м. Ірпінь

Суддя Іріпнського міського суду Київської області Третяк Я.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 334572, складеного інспектором СРПП ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Суходольським А.А., - 05.02.2023 о 21 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Сітроен», д/н НОМЕР_1 , рухалася по вул. Святопокровській у смт. Гостомелі та не виконала вимогу про зупинку, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору та подачі вимоги про зупинку через гучномовець.

За протоколом своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.4 та пп. «б» п.8.9 Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 14.02.2023 року справу № 367/1132/23, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.122-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 334572 від 05.02.2023) повернуто до ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області для доопрацювання.

08 травня 2023 року справу № 367/1132/23, щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст.122-2 КУпАП, повернуто до Ірпінського міського суду Київської області, для продовження її розгляду по суті, яка надійшла в провадження судді Третяк Я.М.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-2 КУпАП не визнала, зазначила, що на дорозі не було можливості зупинитися і вона шукала місце для зупинки без порушень ПДР, пояснила, що наміру невиконання вимоги поліцейських про зупинку у неї не було.

За таких обставин, вислухавши доводи водія ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Статтею 122-2 КУпАП, передбачена відповідальність за: ч. 1) невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу; ч. 2) невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 за порушення п. 2.4, пп. «б» п.8.9 ПДР України, тобто за невиконання вимог поліцейського, про зупинку транспортного засобу, за що передбачена відповідальність за ст. 122-2.

Разом з тим, в матеріалах справи № 367/1132/23, окрім протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД № 334572 від 05.02.2023 відсутні будь-які докази, які б давали суду можливість перевірити обставини вказані безпосередньо в самому протоколі.

А саме, до протоколів працівниками поліції не долучено письмових пояснень свідків та/або відео з бодікамери патрульного.

При цьому, як вбачається з рапорту лейтенанта поліції Андрія Суходольського від 22.02.2023, складеного на виконання вимог постанови від 14.02.2023, строк зберігання відоезаписів установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб, таким чином надати копію запису з нагрудної камери не представляється можливим.

Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затверджену наказом МВС України № 1026, що дає підстави суду визнати вказаний відеозапис недопустимим доказом у справі, відповідно твердження захисника з цього приводу є обґрунтованими.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази для ухвалення рішення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, відповідно визнання його вини у вчиненому.

За таких обставин, вислухавши пояснення та доводи водія ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, серед яких протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 334572 від 05.02.2023, рапорт лейтенанта Андрія Суходольського від 22.02.2023 суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 КУпАП.

З огляду на положення ст. 7 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище дає суду обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 КУпАП, яке ставлять у вину останньому, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 7, 9, 122-2, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 334572) закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги через Ірпінський міський суд Київської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням -http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.М.Третяк