Справа № 484/6123/23
Провадження № 3/484/2349/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Григор`євої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леніне Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 20.06.1996 Кривоозерським РВ УМВС України в Миколаївській області, РНОКПП НОМЕР_2 , одруженого, військовослужбовця за мобілізацією, військова частина НОМЕР_3 , на посаді оператора радіостанції взводу зв`язку 7 окремого зенітного ракетного дивізіону у званні солдат, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2023 о 13:00 годині на території місця зосередження 7 окремого зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_3 , в умовах особливого періоду, під час перевірки особового складу солдат ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, надмірну збудженість, порушення координації рухів, млявість мови; від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді своєї вини не визнав та пояснив, що 02.11.2023 на перевірці особового складу заступник командира з морально-психологічного забезпечення 7 окремого підрозділу старший лейтенант ОСОБА_2 запідозрив його у перебуванні у нетверезому стані і запропонував пройти йому огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Він не відмовився від огляду, а просив викликати Військову службу правопорядку (ВСП). Однак, така служба не приїхала, тому їхати до медичного закладу для освідування на стан сп`яніння без ВСП він не погодився. При цьому дійсно були присутні інші військовослужбовці. У дебатах ОСОБА_1 у вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шалару О.І. до суду не з`явився, надіслав на адресу суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки він не вчиняв дій (умисних чи з необережності), спрямованих на появу на території військової частини у нетверезому стані, тому його вина недоведена. Просив розглядати справу без його участі, як представника, проти чого ОСОБА_1 у суді не заперечував.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, а також письмові пояснення захисника, суд дійшов до висновку про те, що викладені у протоколі обставини адміністративного правопорушення знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 80 від 01.04.2022 ОСОБА_1 призначено на посаду радіотелефоніста відділення зв`язку з підрозділу військової частини НОМЕР_3 , ВОС-420641А. Наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 276 від 24.10.2023 ОСОБА_1 з 24.10.2023 приступив до виконання службових обов`язків за посадою оператора радіостанції взводу зв`язку військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.

Статтею 1 Закону "Про оборону України" визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/320 (затверджений Законом України від 17.03.2014 року за № 1126-У11 "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізації"), на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно положень п.2 ч.1 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_1 як військовослужбовець був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, визначеними статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби при перебуванні на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Відповідно до ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися всіх порядків і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Ознаки алкогольного сп`яніння визначені Інструкцією «Про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Мінюсті 11.11.2015 за № 1413/27858, у пункті 4 розділу І якої зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Наявність саме таких ознак зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 .

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що 02.11.2023 біля 13:00 години, на території місця зосередження 7 окремого зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння. У нього було червоне обличчя, він кричав, мав нечітку мову, а також запах алкоголю з порожнини рота. В їх присутності заступник командира з морально-психологічного забезпечення 7 окремого підрозділу старший лейтенант ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився. Факт відмови вони зафіксували відповідним Актом. Також ОСОБА_1 відмовився розписуватись у протоколі і дати пояснення.

За таких обставин судом встановлено, що 02.11.2023 о 13:00 годині на території місця зосередження 7 окремого зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_3 , в умовах особливого періоду, під час перевірки особового складу був виявлений солдат ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на встановлення стану сп`яніння, однак він відмовився від його проходження в присутності свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про що складено Акт засвідчення відмови солдата ОСОБА_1 від проходження медичного огляду від 02.11.2023.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення А2183 № 80 від 03.11.2023, складеного відносно ОСОБА_1 , полягає саме у відмові останнього від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а не у його перебуванні у військовій частині у стані сп`яніння, як стверджує захисник ОСОБА_1 .

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду підтверджується як відповідним Актом засвідчення відмови, так і поясненнями свідків у суді.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Отже, пройти медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано належною уповноваженою посадовою особою, як це передбачено ч.2 ст. 266-1 КУпАП, тож порядок встановлений законом не порушено.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, сукупність встановлених обставин, підтверджених належними і допустимими доказами, переконує суд у тому, що вина ОСОБА_1 у пред`явленому обвинуваченні знайшла своє повне підтвердження під час розгляду справи.

При накладенні стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу правопорушника, ставлення його до вчиненого, вважаю за необхідне призначити йому стягнення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 33, 283, п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та призначити йому стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 к.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: