Справа № 743/1880/23
Провадження № 3/737/908/23
П О С Т А Н О В А

27 грудня 2023 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Коренькова А.А.

секретаря судового засідання Чередниченка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Куликівка матеріали про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ДПСУ в/ч НОМЕР_1 , начальник тринадцятої прикордонної застави 4 прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 281234 складеного 17 листопада 2023 року на начальника тринадцятої прикордонної застави ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Любецької селищної ради Чернігівської району та області офіцерами ВВВБ було виявлено, що на водоймі озера Воскресіння, яке впадає в р. Дніпро, поза пунктом базування, спостерігали рух одного маломірного катеру. Вказану інформацію доведено до начальника 13 прикзас, завдяки чому було притягнуто 2-х громадян до адміністративної відповідальності за ст.202 КУпАП за порушення тимчасових обмежень. Крім цього ВВВБ по НОМЕР_2 прикордонному загону направлялась інформація щодо виявлення на березі вказаної водойми дев`яти та двох маломірних плавзасобів, що вказує на відсутність контролю за обстановкою та організацією служби з боку начальника тринадцятої прикордонної застави ОСОБА_1 , який порушив вимоги ст. 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, п. 24 «Положення про прикордонний режим» затвердженого ПКМУ від 27.07.1998 №1147 «Про прикордонний режим», наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.04.2022 №0389-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових режимних обмежень». Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, надав заяву в якій просив справу розглянути з його відсутності, вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП не визнає та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. Вказує, що охорона, оборона державного України та участь у стабілізаційних діях в межах ділянки відповідальності прикордонної застави, начальником якої він є, організована згiдно БР коменданта четвертої прикордонної комендатури від 31.12.2022 року № 7 ДСК та з 01.11.2023 року організована згідно БР командира 163 обр 119 об ТрО вiд 25.09.2023 року № 212 ДСК, які ним виконані в повному обсязі. Під час постановки бойового наказу усім прикордонним нарядам на охорону, оборону державного кордону України та участь у стабілізаційних діях одним із завдань визначається дотримання прикордонного режиму юридичними та фізичними особами у відповідності до нормативих актів які регламентують охорону державного кордону. 27.09.2023, 27.10.2023 та 30.10.2023 року доповідей від складу наряду про виявлення маломірних плавзасобів на плесі оз. Воскресіння чи інших водоймах ділянки відповідальності не надходило. У період з 26.09.2023 по 04.10.2023 він перебував на лікуванні у 407 шпиталі м. Чернігів. Після повернення на підрозділ інформації від керівництва четвертої прикордонної комендатури та доповідей від підлеглих посадових осіб тринадцятої прикордонної застави про виявлення 27.09.2023 офіцерами ВВБ на водоймі оз. Воскресіння дев`яти маломірних плавзасобів (човнів) не надходило. 27.10.2023 та 30.10.2023 від офіцера ВВБ майора ОСОБА_3 отримано інформацію про виявлення можливого порушення прикордонного режиму на озері Воскресіння, що в межах населеного пункту Любеч Чернігівського району, що полягало у виходу на маломірних плавальних засобах (човнах) громадянами України на плесо оз. Воскресіння. В усіх випадках ним було направлено прикордонні наряди для документування правопорушень. У першому випадку (27.10.2023 р.) до адміністративної відповідальності притягнуто двох громадян України за ч. 1 ст. 202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн. кожному. У другому випадку (30.10.2023 р.) до адміністративної відповідальності притягнуто двох громадян України за ч. 1 ст. 202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн. кожному. З метою попередження та недопущення порушень прикордонного режиму в тому числі і в частині виходу на водойми контрольованого прикордонного району було проведено зустріч з керівництвом Любецької сільської ради та проведено ряд бесід з промисловими рибалками та рибалками любителями, як керівництвом прикордонної застави так і складом прикордонних нарядів роз`сянено вимоги нормативних актів, якими регламентується режим судноплавства на судноплавних ділянках річки Дніпро в межах Чернігівської області на час дії правового режиму воєнного стану. За наведених обставин вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Норма ч. 2 ст. 172-15 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки фактично у своїй диспозиції відсилає до закону (нормативно-правових актів), що регулюють певні правовідносини, зокрема щодо функціональних обов`язків особи, яка притягається до відповідальності, невиконання (неналежне виконання) яких, і складає по суті склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст.

Загальний зміст статті 172-15 КУпАП полягає в тому, що з ним пов`язане визначення правопорушенням діяння недбалого ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним, змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації.

Згідно із вказаним, при кваліфікації діяння як правопорушення, необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно-правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд акцентує увагу на тому, що під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

Кваліфікуюча ознака особливого періоду в протоколі не зазначена.

З об`єктивної сторони, правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою, службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що таке невиконання мало місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.

Проте, суду не було надано переконливих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого`ст.172-15 КУпАП, зокрема, чи вчинені вони з прямим умислом або через недбале чи несумлінне ставлення до службових обов`язків, а також в умовах особливого періоду.

Так, відповідно до ст. 16 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно до ст.4 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України» військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Пунктом 24 «Положенням про прикордонний режим» передбачено, що після реєстрації в установленому порядку малі, спортивні судна, інші плавзасоби приписуються до об`єктів базування та забезпечуються постійними місцями для стоянки (зберігання). Під час зміни приписки або взяття на облік та постійного місця для стоянки (зберігання) малих, спортивних суден, інших плавзасобів адміністрації об`єктів базування усно з використанням засобів електрозв`язку і письмово інформують підрозділи Державної прикордонної служби, у зоні відповідальності яких вони розташовані, не пізніше ніж за 24 години після проведення такої зміни, зокрема за допомогою факсимільного зв`язку та електронної пошти.

У разі коли адміністрація об`єкта базування не може забезпечити обліковані малі, спортивні судна, інші плавзасоби постійним місцем для стоянки (зберігання), дозволяється тримання їх в іншому місці поза водними об`єктами за письмовим погодженням з адміністрацією об`єкта базування та територіальним органом Адміністрації судноплавства за умови забезпечення надійного зберігання з обов`язковим інформуванням у порядку, визначеному абзацом другим цього пункту, відповідного підрозділу Державної прикордонної служби.

Забороняється тримання малих, спортивних суден, інших плавзасобів поза об`єктами базування, а також на причалах та інших гідротехнічних спорудах, які не належать портам, іншим об`єктам базування, крім випадків, визначених цим пунктом.

В протоколі не конкретизовано, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , які б свідчили про недбале ставлення до виконання своїх службових обов`язків з урахуванням наданих ним пояснень, які відповідними доказами не спростовані.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Звертає увагу суд і на те, що розгляд адміністративного правопорушення вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і на закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами, у зв`язку із чим вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя А.А. Кореньков