Номер провадження3/205/5344/23
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
ПОСТАНОВА
26 грудня 2023 року м. Дніпро
Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Калініченко Г. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
особи, яка притягується
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1
захисника Садиленка О. П.
потерпілого ОСОБА_2
10 листопада 2023 року о 10 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mercedes Benz GLC 300, реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Київська в районі будинку 102 та змінюючи напрямок руху, скоїв зіткнення з автомобілем DAF FT CF 85.410, реєстраційний номер НОМЕР_3 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення заперечував у повному обсязі та надав суду пояснення, що він не порушував вимоги п. 10.1 ПДР України, стояв у нерухомому стані в лівій смузі для руху і в цей момент, проїжджаючий повз нього автомобіль ДАФ, який не розрахував безпечного бокового інтервалу, причепом зачепив його автомобіль, утворивши механічні пошкодження.
Захисник Садиленко О. П. в судовому засіданні, посилаючись на покази особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та фототаблицю додану до клопотання, просив суд провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог свого клопотання зазначає, що відомості, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються зібраними у справі доказами, зокрема поясненнями самого ОСОБА_1 та частково поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , а також фототаблицею, що, на його думку, виключає наявність в діях ОСОБА_1 порушення п. 10.1 ПДР України.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що рухався на транспортному засобі ДАФ з напівпричепом по вул. Київська в м. Дніпро в крайній правій смузі для руху. При цьому в лівій смузі рухався автомобіль Мерседес під керуванням ОСОБА_1 , який зупинився перед поворотом на вулицю Проектну у зв`язку з тим, що транспортний засіб, який їхав попереду нього повертав на вказану вулицю. Проїхавши автомобіль Мерседес він побачив у дзеркало заднього виду, що частина дзеркала автомобіля Мерседес відлетіла та прийняв рішення зупинитись, після чого з`ясувалось, що відбулось зіткнення задньою частиною його причепа з автомобілем Мерседес.
Суд, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його захисника та потерпілого, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення доходить таких висновків.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Так, на переконання суду провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується дослідженими у справі доказами, зокрема: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №557985 від 10.11.2023, схемою місця ДТП від 10.11.2023, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 10.11.2023 та фототаблицею.
Так, з вказаної фототаблиці видно, що автомобіль Мерседес отримав механічні пошкодження у вигляді подряпини у формі прямої лінії, яка розпочинається з середини правої передньої двері та виходить на крило автомобіля. Крім цього, у автомобіля Мерседес пошкоджено дзеркало заднього виду, яке загнулось в бік пасажирського вікна.
З огляду на характер вказаних пошкоджень, суд доходить висновку, що автомобіль Мерседес, розпочавши маневр перестроювання у праву смугу для руху не впевнився в безпечності, не розрахував довжину вантажного автомобіля та скоїв зіткнення з його задньою частиною, що спростовує покази ОСОБА_1 про те, що він в момент ДТП перебував у нерухомому стані.
До такого висновку суд доходить з огляду на ту обставину, що за механізмом ДТП на який вказує ОСОБА_3 дзеркало заднього виду з боку пасажира було б вигнуто в іншу, протилежну, сторону та фактично вирвано внаслідок фізичної дії на нього задньої частини автомобілю ДАФ.
З вказаних обставин, суд доходить до безсумнівного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 10.1 ПДР України та його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Крім того, відповідно до п.п. «а», «в», «е» п. 2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди, вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.
В порушення вказаних вимог, після зіткнення транспортних засобів водій ОСОБА_1 продовжив рух та зупинився на узбіччі.
Зазначена дії водія ОСОБА_1 , на переконання суду, була направлена на уникнення адміністративної відповідальності, оскільки унеможливила фіксування працівниками поліції первинної слідової інформації та первинного місця розташування транспортних засобів в момент їх зіткнення, що додатково вказує на наявність в його діях порушення п. 10.1 ПДР України, оскільки, в протилежному випадку, водій перебував в би в нерухомому стані до приїзду працівників поліції з метою підтвердження викладених ним обставин.
Суд вважає неприйнятними показання ОСОБА_1 в тій частині, що він перемістив транспортний засіб з метою уникнення затору для інших учасників дорожнього руху, оскільки дорожньо-транспортна пригода мала місце майже на виїзді з м. Дніпро, вказана дорога має по 2 достатньо широкі смуги для руху в кожному напрямку, а тому, з урахуванням місця зупинки автомобіля ДАФ, інші водії мали об`єктивну можливість безпечно об`їхати місце ДТП.
У даному випадку водій ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість запобігти зіткненню транспортних засобів шляхом належного виконання ним вимог п. 10.1 ПДР України, оскільки водій ОСОБА_2 їхав в межах однієї смуги для руху, не змінював свого напрямку, тобто, у будь-якому випадку, він мав пріоритет над транспортними засобами, які розпочинають рух та перестроюються у його смугу для руху, а тому, на переконання суду, саме дії ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.
За вказаних обставин, суд доходить висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена у повному обсязі, зібрані у справі докази є належними та допустимим та такими, що у своїй сукупності є достатніми для висновку про винуватість останнього поза розумним сумнівом.
При вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, відповідно до яких, судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу відповідатиме характеру вчиненого адміністративного правопорушення та особі правопорушника і буде достатнім задля виконання його мети.
Крім цього, суд враховує й положення ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному ЗУ Про судовий збір.
Керуючись ст. 124, 251, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Г. П. Калініченко