Справа № 202/6896/23
Провадження № 3/202/4533/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН в матеріалах справи відсутній,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 27.03.2023 року о 19:48 год. в м. Краматорськ, перехрестя вул. О. Тихого та вул. Аероклубна, водій керував транспортним засобом, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою Комунарським ВДВС м. Запоріжжя від 26.10.2020 ВП №54130386, чим порушив вимогу ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положенням ч.3 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст.10 та ст.11 КУпАП адміністративні правопорушення можуть бути вчинені умисно або з необережності, проте для обох форм вини згідно з диспозицією ч.3 ст.126 КУпАП притаманна обізнаність особи у тому, що вона, будучи обмеженою у праві керування транспортним засобом, порушила вказане обмеження та керувала транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 достовірно знав про накладене на нього обмеження у керуванні транспортними засобами.

В матеріалах справи відсутні докази того, що останній ознайомлений із постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 26.10.2020 року, винесену державним виконавцем.

При цьому, з даного приводу ОСОБА_1 допитаний не був, не визначивши своєї позиції про те, чи знав він про наявні обмеження у праві керування.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналіз матеріалів справи відносно ОСОБА_1 дають суду підстави вважати, що докази, долучені до протоколу, не містять фактичних даних, на основі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 ч.1, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення.

Суддя О. В. Маринін