ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1209/23 Номер провадження 33/814/1352/23Головуючий у 1-й інстанції Третяк О.Г. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А., при секретарі Гречці Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 травня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовця

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Як вбачається з постанови, 30.12.2022 року о 00 год. 11 хв. по вул. Данила Апостола, 9 в м. Миргород Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Laguna державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «DRAGER ALKOTEST 6810» та підтверджується тестом від 30.12.2022 року. Результат тесту становить 1,72 % проміле алкоголю. Водійське посвідчення ВІВ 016173 вилучено. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі на підставі ст. 247 ч.1 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає оскаржувану постанову незаконною, такою що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, внаслідок неповногоз`ясування обставин справи та невірної оцінки наданих до протоколу доказів.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки перед його тестуванням на стан алкогольного сп`яніння автомобілем він не керував. Працівникам поліції він неодноразово на цьому наголошував, вказуючи на конкретну особу, яка в дійсності керувала автомобілем. Вказує, що долучені до матеріалів відеозаписи також не підтверджують факт його керування транспортним засобом. Вважає, що в порушення вимог Інструкції до протоколу не додано акт його обстеження на стан сп`яніння. Крім того, зазначає, що він не погодився з результатами огляду після застосування спеціального технічного засобу та наполягав на огляді в закладі охорони здоров`я. Працівниками поліції не було забезпечено його доставку до медичного закладу, що вважає порушенням відповідних вимог Інструкції та процедури огляду на стан сп`яніння. Просив провести розгляд справи за його відсутності та його захисника.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис події, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень п.2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість водія за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дотримався.

Так, суд першої інстанції прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема, на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 347961 від 30 грудня 2022 року, згідно якого 30.12.2022 року о 00 год. 11 хв. в м. Миргород по вул. Данила Апостола, 9 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Laguna державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «ALKOTEST DRAGER 6810». Результат тесту становить 1,72 % проміле алкоголю.

Разом з тим, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обґрунтування причини зупинки транспортного засобу, яким за даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 347961 від 30 грудня 2022 року керував ОСОБА_1 .

Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Таким чином, суд приходить до висновку, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Крім того, у своїй постанові суд першої інстанції, на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я посилається на наявність у матеріалах справи направлення на огляд особи з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі, Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Згідно пунктів 9, 10 розділу ІІІнструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського , шо міститься в матеріалах справи (а.с.42) ОСОБА_1 неодноразово наголошував про свою незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським та наполягав на його проходженні в найближчому закладі охорони здоров`я. Однак в порушення вимог Інструкції працівниками поліції не було забезпечено доставку ОСОБА_1 до медичного закладу . Також не було складено акт огляду на стан сп`яніння проведеного поліцейським та його копію не вручено ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - не доведена.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 293, 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 травня 2023 рокускасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Гальонкін