Справа № 944/87/23
Провадження №3/944/546/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, не працюючу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №174466 від 01.01.2023 року, ОСОБА_1 об 02год 06хв 01 січня 2023 року в м.Новояворівську по вул.Приозерній, 5, Яворівського району Львівської області, керувала автомобілем марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння із згоди водія проводився із застосуванням алкотестеру «Драгер». Результат 0,64%, чим порушила вимоги п.2.5 Правил Дорожнього Руху України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

06.03.2023 захисник ОСОБА_1 адвокат Зозуля А.В. подав до суду клопотання, в якому зазначає, що єдиним доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є чек Драгера №2924, однак даний доказ є неналежним, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністарвтине правопорушення, ОСОБА_1 було зупинено 01.01.2023, а чек Драгера стосується події, яка відбулась 01.10.2022, тому такий не може бути використаний як доказ перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння 01.01.2023. Інших доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, до матеріалів справи не долучено.

Крім цього, ОСОБА_1 не була згідна з результатом огляду та показами приладу «Драгер», про що вона повідомляла працівників поліції.

Враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, за відсутності події та складу вказаного адміністративного правопорушення у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КупАП.

Дослідивши матеріали справи та подане стороною захисту клопотання, слід прийти до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про

адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.ст.9, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.6, п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п.5, п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 (надалі Порядок), підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Однак, зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Отже розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах дій, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і ставляться в вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №174466 від 01.01.2023 року, ОСОБА_1 об 02год 06хв 01 січня 2023 року в м.Новояворівську по вул.Приозерній, 5, Яворівського району Львівської області, керувала автомобілем марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння із згоди водія проводився із застосуванням алкотестеру «Драгер». Результат 0,64%, чим порушила вимоги п.2.5 Правил Дорожнього Руху України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи, що наявність складу адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає доведеність фактів керування транспортним засобом та перебування особи в стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, відсутність жодних доказів керування особою транспортним засобом виключає можливість її притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, а саме тесту на алкоголь №2924, ОСОБА_1 , 01.10.2022 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, результат 0,64 %, тобто до складання до нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№174466, віддтак такий доказ не може бути належним та допустимим.

З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 . пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння, після чого відеозапис закінчується. Встановити чи погоджувалась з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 з даного відеозапису не можливо. Свідків під час огляду, не залучалось, ознаки алкогольного сп"яніння у ОСОБА_1 відсутні.

Інших доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 01.01.2023 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, до матеріалів справи не долучено.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними доказами.

Згідно з ч.2 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСШІ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Крім цього, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Тобто, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, при здоровому глузді людині, передбачена, крім іншого, така санкція, як позбавлення права керувати транспортним засобом, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема: забезпечення права людини на захист, в тому числі: знати про можливості застосування адміністративної санкції і про факти, які ставляться йому в провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти нього.

Крім цього, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння`порушення.

Також, в рішенні від 21.07.2010 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обгрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Отже у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст.1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п 247ч.1, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Швед Н.П.