ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1347/23 Справа № 187/818/23 Суддя у 1-й інстанції - Іщенко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2023 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

встановила:

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 51 гривні, також визначено зобов`язання сплати нею судового збору в розмірі 536 гривень 80 коп..

Відповідно до змісту постанови 24.03.2023 року о 21-21 год. ОСОБА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 висловлювалась грубою нецензурною лайкою на лінію «102» щодо працівників поліції.

На зазначену постанову суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було належним чином виконано вимоги кримінального процесуального законодавства по належному повідомленню її про дату, час та місце розгляду справи. Апелянт зазначає, що користуватись мобільним телефоном в частині прочитування смс-повідомлень вона не вміє.

Також апелянт посилається на недотримання судом першої інстанції строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, посилаючись на ч.2 ст.277 КУпАП, відповідно до якого справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП розглядається протягом доби з дня одержання органом протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 посилається на порушення ч.2 ст.268 КУпАП України, відповідно до якої розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП здійснюється за обов`язковою участю особи, яка притягється до адміністративної відповідальності.

Крім того, вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на наявність порушень з боку ОСОБА_1 ..

В судове засідання апеляційної інстанції захисник Васильцова О.М. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомила, але її неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Перевіривши витребувані із Петриківського районного суду Дніпропетровської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, вислухавши пояснення самої ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню підлягає за такими підставами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст. ст. 245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.ч.1,2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Натомість, усупереч зазначеним вимогам закону ПОГ СВГ ВП Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №054941 від 05.05.2023 року відносно ОСОБА_1 за ознаками ст.173 КУпАП (а.с.1) був складений лише 05.05.2023 року, тобто через сорок два дні з моменту виявлення правопорушення 24.03.2023 року.

Виходячи із загальних завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначених статтею 1 цього Кодексу, уповноважені посадові особи органів державної влади, які відповідно до ст.255 КУпАП наділені повноваженнями складати протоколи про адміністративне правопорушення, повинні діяти на підставі закону та згідно процедури визначеної законодавчими нормами. Однак ці порушення закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Отже, вищенаведені обставини дають підстави апеляційному суду констатувати, що у даній справі має місце істотне порушення процесуальних норм під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, а отже цей протокол, у розумінні ст.251 КУпАП, неможна вважати допустимим доказом по справі. Ці обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, а тому його посилання у постанові на цей протокол, як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, є неприпустимим.

Окрім того, диспозицією ст.173 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП виступають суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відтак, відповідно до ст.173 Кодексу про адміністративні правопорушення, дрібне хуліганство повинно проявлятись у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Натомість, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушеннявід 05.05.2023 року серії ВАД №054941 (а.с.1) вбачається, що 24.03.2023 року о 21:21 годині ОСОБА_1 знаходячись за адресою: вул. Садова, 50, виражалася нецензурною лайкою на лінію 102 щодо працівників поліції, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Відповідно до рапорту ПОГ СВГ ВП Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Ніколіча Ю.П. (а.с.4) громадянка ОСОБА_1 постійно телефонує на лінію 102, висловлюється нецензурною лайкою на адресу працівників поліції. За місцем проживання ОСОБА_4 працівником поліції з останньою була проведена профілактична бесіда щодо недопущення образ ненормативною лексикою щодо працівників поліції.

Відповідно до пояснень ОСОБА_5 вона підтвердила факт того, що сварилась на працівників поліції, визнала те, що некоректно спілкувалась з працівниками поліції, що свідчить про визнання нею провини. Зазначає, що з нею проведено профілактичну бесіду поліцейським офіцером громади.

Тобто, з матеріалів справи та з наданих сторонами під час апеляційного розгляду пояснень вбачається, що конфлікт між ОСОБА_1 та працівниками поліції, а в подальшому висловлювання нею нецензурною лайкою на адресу останіх, виник під час телефонної розмови, а саме під час виклику на гарячу лінію 102, що відбулося за місцем її проживання, яке не може вважатися громадським місцем. Спокій інших громадян діями ОСОБА_1 порушений не був.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що місцевим судом при ухваленні оскаржуваного рішення, також залишено поза увагою, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №054941 від 05.05.2023 року (а.с.1) не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, зокрема не встановлено факту порушення ОСОБА_1 громадського порядку і спокою громадян, та наслідки цього порушення, настання яких передбачене диспозицією ст. 173 КУпАП.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи.

У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов помилкового висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, тобто виражався нецензурною лайкою в громадському місці. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про відсутність доказів наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2023 року про визнання винною і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Рябчун