Провадження № 3/643/4684/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2023 суддя Московського районного суду м. Харкова Скотар А.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 604353 та ААД № 604352 від 09.11.2023, ОСОБА_1 09.11.2023 о 12:22 годині повторно керував транспортним засобом «Volkswagen Passat Variant», р.н. НОМЕР_2 в районі буд. 35/81 по вул. Валентинівській в м. Харкові, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, крім того на місці зупинки у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відповідно до встановленого порядку відмовився, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.1 «а», 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Будучи обізнаним, що відносно нього складено протоколи за вчинення адміністративних правопорушень, ОСОБА_1 не цікавиться ходом та результатами розгляду справи щодо нього, не одержав судові повістки, відправлені рекомендованою поштою, що свідчить про зловживання ним наданими правами та нехтування обов`язками. У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Таким чином, суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, відео, суд приходить до наступного.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пункт 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачений ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 604353 та ААД № 604352 від 09.11.2023; даними дисків з відеозаписом подій 09.11.2023; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижуюсь увагу та швидкість реакції; довідкою про повторність та копією постанови ЕАТ №7673198 від 05.09.2023, відповідно до яких ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу, що свідчить про повторність вчинення протягом року; рапортами співробітників патрульної поліції.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 повністю доведена та підтверджується матеріалами справи.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, який достеменно знав, що він є особою, яка не має права керування транспортними засобами відповідної категорії, знову умисно сів за кермо, на шлях виправлення не стає, висновків не робить, продовжує вчиняти аналогічні правопорушення, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладає на нього штраф в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять відомостей кому саме на праві власності належить вищевказаний транспортний засіб. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Суд не застосовує пункт 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якого суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, оскільки вказаний пункт є безпідставним, та роз`яснення цієї постанови йдуть в розріз з законом, який діє на даний час.

Так, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у свої постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, зробила висновок про те, що правова природа покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Також, ст. 30 КУпАП із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 1251-ІХ від 16.02.2021, не перешкоджає застосуванню судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 536,80 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 30, 36, 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 40800,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 40800,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на сім років, без оплатного вилучення транспортного засобу. (Розрахунковий рахунок: UA0020001, отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача: 899998, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»).

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп. (Рахунок отримувача: UA0026001, отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя А.Ю. Скотар