Справа № 930/1964/23
Провадження № 3/930/768/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 року м. Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Науменко С.М. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Немирівського районного суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 134624, 11.07.2023 о 19:20 год, в с. Сокілець по вул. Коцюбинського, 4, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Toyota д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а сааме: запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нестійка вимова від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та поїхати в медичний заклад відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , своєї вини не визнав, надав суду покази, що напередодні він приїхав до себе на дачу, де 11.07.2023 де з ОСОБА_2 та її подругою, вживав спиртні напої, після чого ліг спати. Дві дівчини ОСОБА_2 та її подруга, взяли, без його відому, його автомобіль Toyota та поїхали, як йому стало відомо після події, в с. Сокілець за спиртними напоями. Назад повернулися на розбитій машині, після чого він пішов до своєї машини та до нього приїхала поліція в с. Олексіївка. Автомобілем він не керував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , надав суду покази, що він перебував в с. Сокілець, коли біля нього зупинився автомобіль, в салоні автомобіля були дві дівчини, одна з них була за кермом, а інша сиділа на місці пасажира, дівчата попросили його показати їм дорогу в с. Олексіївка, він погодився та вони втрьох поїхали, по дорозі дівчина, яка перебувала за кермом не впоралась з керуванням а вони заїхали в стовп і забор. В той час він також був випивший.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , надав суду покази, що він бачив як сірий автомобіль Toyota в`їхав в стовп, а потім покинув місце пригоди, бачив, що в машині була дівчина, хто був за кермом не бачив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , надала суду покази, що вона, її подруга та ОСОБА_1 приїхали до останнього на дачу в с. Олексіївка. ОСОБА_1 , випив та ліг спати, а вона в цей час разом з подругою вирішили, поїхали в магазин за спиртними напоями. Місцевості вони не знали, а тому заблудилися, по дорозі зустріли, раніше невідомого їх чоловіка, та попросили, щоб він показав їм дорогу. По дорозі в`їхали в стовпа.

Інспектор СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ст.. лейтенант поліції Лівартовський Ю.В., який склав вказаний протокол, до зали удового засіданні не з`являвся, про причини неявки суду не повідомляв, хоча, неодноразово, вчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, N 580-VIII "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Поміж цього, ВС КАС у справі N 216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019 р. вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

На підтвердження обставин викладених у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 134624 від 11.07.2023 до матеріалів справи органом поліції долучено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, однак під час дослідження вказаних відеозаписів в судовому засіданні, судом встановлено, що на останніх не зафіксовано, що 11.07.2023о 19 год 20 хв ОСОБА_1 керував автомобілем автомобіля марки Toyota д/н НОМЕР_1 , натомість, судом встановлено, що як під час допиту в судовому засідання так і на вказаних відеозаписах, ОСОБА_1 , заперечував, що керував транспортним засобом, а також ОСОБА_5 стверджувала, що автомобілем керувала вона.

Будь яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Toyota д/н НОМЕР_1 матеріали справи не містять.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з системного аналізу положень ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Таким чином, суб`єктом даного правопорушення є по-перше, водій - тобто особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; і по-друге, інші особи, які фактично керують транспортним засобом.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні N 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення в диспозиції норми терміну "водій" унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники поліції мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення. Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, під час дослідження відеозаписи на DVD-R дисках, судом не встановлено жодного доказу, який би підтверджував керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, знаходження в транспортному засобі, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той час будь-яких беззаперечних доказів факту керування ОСОБА_1 , транспортним засобом, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) матеріали справи не містять.

Докази, що свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 мст. 130 КУпАП є виключно протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 134624, однак, зазначений доказ суд не може брати до уваги, оскільки він спростовується іншими доказами, отриманими під час розгляду справ, а саме показами допитаних в судовому засіданні свідків, показами самого ОСОБА_1 та дослідженими в судовому засіданні відеозаписами.

Згідно ст. 253 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.62Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином у справі відсутні допустимі докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, тому провадження слід закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 283 КУпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.М. Науменко