Справа № 273/147/23
Провадження № 3/273/830/23
ПОСТАНОВА

іменем України

22 червня 2023 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області Васильчук О. В. , розглянувши матеріал, який надійшов від ВПД №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Баранівським РВ УМВС України в Житомирській області 13.12.1996 року зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого,

за ч.1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

До Баранівського районного суду Житомирської області надійшло 3(три) протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Баранівського районного суду Житомирської області від 22.06.2023 матеріали адміністративних справ за фактом вчинення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушеннябуло об`єднано в одне провадження та присвоєно відповідний номер справи 273/147/23 та номер провадження 3/273/830/23.

Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 28.12.2022 року об 11.20 в АДРЕСА_2 , займався забороненим видом господарської діяльності, продажем самогону для ОСОБА_2 0,5л за ціною 60 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

крім того, ОСОБА_1 29.12.2022 року о 13.10 в АДРЕСА_2 , займався забороненим видом господарської діяльності, продажем самогону для ОСОБА_3 0,5л за ціною 60 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

крім того, ОСОБА_1 20.12.2022 року об 11.10 в АДРЕСА_2 , займався забороненим видом господарської діяльності, продажем самогону для ОСОБА_4 0,25л за ціною 25 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, а саме протоколи про адміністративне правопорушення (а.с. 2, 9, 16), рапорт ЄО №532 від 11.01.2023 року (а.с. 3-4),письмові пояснення ОСОБА_1 від 11.01.2023 року (а.с. 5), копію постанови ГАБІ№532151 по справі про адміністративне правопорушення від 28.12.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 177 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 грн. (а.с. 6), рапорт ЄО №534 від 11.01.2023 року (а.с. 10-11),копію постанови ГАБІ№533944 по справі про адміністративне правопорушення від 29.12.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 177 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 грн. (а.с. 13), рапорт ЄО №528 від 11.01.2023 року (а.с. 17), копію постанови ГАБІ№532149 по справі про адміністративне правопорушення від 20.12.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 177 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 грн. (а.с. 19), суддя приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 164-16 КУпАП настає за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Таким чином, об`єктивною стороною даного правопорушення є зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона встановлена законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Статтею 42 Господарського кодексу України надано визначення підприємництва. Так, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Насамперед саме слово "діяльність" означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наданих в абз. 2 п.2 постанови «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25 квітня 2003 року №3 зазначено, що господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку. Згідно з роз`ясненнями, що надані в п.4 вказаної постанови, під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Диспозиція ч.1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною, а спеціальна заборона зайняттям видами господарської діяльності, передбачена положеннями Законів України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Пунктом чотирнадцятим частини першої статті 1 ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» визначено поняття суб`єкта господарювання - це зареєстрована в установленому законодавством порядку юридична особа незалежно від її організаційно-правової форми та форми власності, яка провадить господарську діяльність, крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також фізична особа - підприємець.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 звинувачується у продажу самогону.

При цьому, до матеріалів справи не додано протоколів вилучення відповідної речовини, як у ОСОБА_1 так і в особи, що здійснювали його закупку.

Як наслідок, матеріали справи не містять висновків експерта про те, що відповідна речовина містить етиловий спирт та, що така речовина є алкогольним напоєм домашнього чи іншого виготовлення.

Крім того, правоохоронні органи повинні були навести докази того, що ОСОБА_1 не тільки здійснювала торгівлю самогоном, але робила це систематично з зазначенням встановлених дат та часу цих послуг в змісті протоколу, що складає істотну ознаку адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 164-16 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь. Крім того, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, крім того, винуватість у скоєнні такого правопорушення особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою уст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не зареєстрована як суб`єкт господарювання, не є його уповноваженою особою, відсутні докази щодо виду господарської діяльності, на який накладено заборону і який порушений ОСОБА_1 , не додано доказів відсутності ліцензії на продаж, виготовлення алкогольних напоїв; в матеріалах справи відсутні документи про вилучення коштів, отриманих від збуту самогону, самого речового доказу та де він зараз знаходиться, оскільки речові докази мають зберігатися до прийняття рішення по справі.

Співставивши наявні матеріали справи, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази для встановлення вини ОСОБА_1 , докази, долучені до протоколу та наявні в матеріалах справи, не містять ознак здійснення забороненої Законом господарської діяльності (систематичності її здійснення), не підтверджують об`єктивну сторону правопорушення, тому приходжу до висновку про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, ст. ст. 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Об`єднане провадження у справі (судова справа 273/147/23, провадження 3/273/810/23) за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, закрити на підставі п. ч. 1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області.

Суддя: О.В. Васильчук