ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9611/23
провадження № 3/753/4213/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., розглянувши адміністративні матеріали, надані Управлінням Патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №268848 від 05.06.2023 р., водій ОСОБА_1 01.06.2023 року о «13» год. «10» хв., керуючи автомобілем «Audi Q5», д/н НОМЕР_1 , в м. Києві по пр.-т. Григоренка, 22/20, не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснила наїзд на стоячий автомобіль «Toyota Corolla» д/н НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів, чим порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїла правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 268849 від 05.06.2023 р., водій ОСОБА_1 01.06.2023 року о «13» год. «10» хв., керуючи автомобілем «Audi Q5», д/н НОМЕР_1 , в м. Києві по пр.-т. Григоренка, 22/20, будучи причетною до ДТП залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушила п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, тобто скоїла правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП визнала, розкаялась.

Щодо правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП свою вину не визнала, пояснила, що місце дорожньо-транспортної пригоди не залишала, після зіткнення проїхала трішки далі щоб не заважати дорожньому руху та повернулась на місце ДТП, де домовилась з власницею автомобіля «Toyota Corolla» д/н НОМЕР_2 про грошове відшкодування шкоди. Обмінявшись контактами погодили, що ввечері вона скаже суму відшкодування, після чого поїхала по своїм справам. Біля 15-16 год., будучи зайнятою не змогла відповісти на телефоні дзвінки власниці авто, яке зачепила, передзвонивши дізналась, що вона звернулась в поліцію, після чого повідомила про суму збитків 400 доларів США, які одразу ввечері були їй надані.

Як вбачається із пояснень власника автомобіля «Toyota Corolla» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 , вона 01.06.2023 року приблизно о «13» год. побачила у вікно клініки двох дівчат біля її автомобіля та вийшла до них. Вони повідомили, що приперли її припаркований автомобіль та вибачилися. Вирішили домовитись про відшкодування, але після цього не змогла до них додзвонитись та викликала поліцію. Згодом водій автомобіля «Audi Q5», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 вийшла на зв`язок та повністю відшкодувала витрати на ремонт автомобіля.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 КУпАП встановлюється відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, підтверджується даними, зафіксованими в протоколі про адміністративне правопорушення ААД №268848 від 05.06.2023 р., схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП, рапортом працівника поліції.

Враховуючи обставини скоєного адміністративного правопорушеннята особу правопорушника, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведеною та за необхідне притягнути її до адміністративної відповідальності, застосувавши до неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 268849 від 05.06.2023), суд дійшов до наступного висновку.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується умисною формою вини. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 на час події усвідомлювала, що відбулося ДТП та умисно залишила місце пригоди.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення власника автомобіля «Toyota Corolla» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 , з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 01.06.2023 року о «13» год. «10» хв., керуючи автомобілем «Audi Q5», д/н НОМЕР_1 , не залишала місце дорожньо-транспортної пригоди.

При вивчені та дослідженні доказів у справі, судом встановлено, що адміністративні матеріали не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" (рішення від 06.12.1998) Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. З цього принципу слідує також, що обов`язком обвинувачення є інформування особи про висунуті обвинувачення, щоб вона могла підготувати та належним чином представити аргументи на свій захист.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В матеріалах справи відсутні докази, на основі яких у визначеному законом порядку суд міг би встановити наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Таким чином, суд не погоджується з викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення твердженнями, про те що ОСОБА_1 порушила п. 2.10 «а» ПДР України, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та були спростовані в ході судового розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, аналізуючи та оцінюючи обставини і докази по справі в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 122-4, 124, 245, 247, 283-285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 КУпАП - закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА