Провадження №3/760/4894/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Мозолевська О.М., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фіргана, республіки Узбекістан, громадянина України, перебуваючого в розпорядженні Департаменту кадрової політики міністерства оборони України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 15 від 13.06.2023 року, який надійшов з Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону встановлено, що полковник ОСОБА_1 будучи військовою особою, вчинив перевищення військовою службовою особою службових повноважень, яке виразилось у віддані незаконних вказівок (наказу) не підлеглому військовослужбовцю ОСОБА_2 щодо вчинення дій з викраденим автомобілем Audi Q3 сірого кольору, зокрема, перегнати з н.п. Копилів до м. Києва (місце розташування ГУМР: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5а), заправляти, ремонтувати та у подальшому перегнати з м.Києва до с. Софіївська Борщагівка Київської області зі зняттям з вищевказаного автомобіля номерних знаків чорного кольору « НОМЕР_1 » та поверненням ОСОБА_1 , тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-14 КУпАП.

Крім цього зазначено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000096 від 11.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263 КК України 25.11.2022 року скеровано до Макарівського районного суду Київської області.

28.10.2023 матеріали досудового розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.5 ст.426-1, ч.1 ст.364 КК України виділено в кримінальне провадження № 0000467, яке 22.05.2023 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Зазначено, що будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, заступником начальника відділу організації діяльності державних підприємств та установ управління корпоративної політики Головного управління майна та ресурсів полковник ОСОБА_1 у порушення вимог ст.ст.9,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, перевищуючи службові повноваження, віддав незаконні накази (вказівки) не підлеглому останньому військовослужбовцю на виконання завдань, які не входять до його функціональних обовязків, в умовах особливого періоду, а саме в умовах воєнного стану, чим на думку прокурора вчинив адміністративне прапорушення, передбачене ч.2 ст. 172-14 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Бекіров С.Н. щодо складеного протоколу заперечували, просили провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Суд заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призваний на військову службу Дніпровським РВК м. Києва 22.07.1996.

На посаду заступника начальника відділу організації діяльності державних підприємств та установ управління корпоративної політики Головного управління майна та ресурсів полковник ОСОБА_1 призначений наказом директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 14.01.2022.

Також, відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут) кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними законами, посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України №64/2022 від 24.02.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 та №254/2023 від 01.05.2023 затвердженими відповідно законами України №2402-ІХ від 24.02.2022, №2263-ІХ від 22.05.2022, №2500-IX від 15.08.2022, №2738-IX від 16.11.2022, №2915-IX від 07.02.2023 та №3057-IX від 02.05.2023 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 до 18.08.2023.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Загалом питання адміністративної відповідальності військовослужбовців Збройних Сил України регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Кодекс України про адміністративні правопорушення містить норму про адміністративну відповідальність військовослужбовців за правопорушення на загальних підставах та норму, яка відсилає до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 ст. 172-14 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду.

Єдиною фактичною підставою притягнення військовослужбовців до адміністративної відповідальності є вчинення ними адміністративного правопорушення.

Об`єктом даного військового адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-14 КУпАП, є встановлений законодавцем порядок проходження військової служби, а саме дотримання правил і порядку несення військової служби.

Об`єктивна сторона даного адміністративного військового правопорушення проявляється у суспільно небезпечних та шкідливих протиправних діях військовослужбовців. При цьому ці дії посягають на врегульовані законодавцем суспільні відносини в частині проходження військовослужбовцем військової служби. Також ці протиправні дії є суспільно небезпечними та шкідливими за наслідками.

Протиправні посягання на охоронюваний законом об`єкт (порядок проходження військової служби) здійснюється шляхом протиправних дій, які виражаються у формі перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду.

Між вказаними протиправними діями та наслідками має бути наявний причинний зв`язок, який за своїм змістом може бути прямим або опосередкованим.

Таким чином, правопорушення характеризується суспільно-небезпечними діями у вигляді перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Однак, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення від 13.06.2023 року та інші додані до нього докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бекірова С.Н., суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, та додані до нього докази не містять даних про те, що полковник ОСОБА_1 , будучи службовою особою, вчинив перевищення службових повноважень, яке виразилось у відданні незаконних вказівок не підлеглому військовослужбовцю ОСОБА_2 щодо вчинення дій з автомобілем Audi Q3 сірого кольору.

Також, відсутні суспільно небезпечні та шкідливі наслідки, що являється обов`язковою умовою вчинення даного правопорушення.

Крім цього, в судовому засіданні досліджена постанова від 22.05.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000467 від 28.10.2022 за ознаками кримінальних правпорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.5 ст. 426-1, ч.1 ст. 364 КК України постановлена старшим слідчим слідчого управління Головного управління Нацональної поліції в Київській області майором поліції Праховим С.В. відповідно до якої дане провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Аналізуючи зміст вищевказаної постанови, можливо зробити висновок про порушення строків накладення адміністративного стягнення, оскільки як вказано в протоколі датою вчинення правопорушення є 03.08.2022, а датою виявлення правпорушення є 22.05.2023.

Суд не погоджується з датою виявлення адміністративного правопорушення, тому що кримінальне провадження є фактовим, тобто жодній особі не повідомлено про підозру, однак висновки викладені слідчим у вищевказаній постанові про відсутність в діях ОСОБА_1 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.5 ст. 426-1, ч.1 ст. 364 КК України, тобто опосередковано стосується ОСОБА_1 , однак останньому не було повідомлено про підозру.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), n. 161, SeriesА заява № 25).

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява F7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки, доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком. Також, відповідно усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи в сукупності вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази того, що він будучи військовою службовою особою, вчинив перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень і тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 172-14, 247, 251, 283-284, 287-291 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП України закрити за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя