ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/604/23Головуючий у 1-й інстанції Іванченко А.М.
Провадження № 33/817/333/23 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 травня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 ( п`ятсот тридцять шість грн.) 80 коп. в дохід держави.

Згідно постанови 04.04.2023 року о 16 год. 38 хв. ОСОБА_1 у смт.Варваринці, керував транспортним засобом ВАЗ2107, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора Драгер 6810, результат тесту -1,65%. Водій з результатом не погодився та повторний огляд проводився в Теребовлянській міській лікарні за допомогою газоаналізатора АлкоФор 505, результат -1,57%. з яким водій погодився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 травня 2023 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що:

в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ2107, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

матеріали відеофіксації вчиненого адміністративного правопорушення не можна використовувати як доказ, так як в них відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис, а у протоколі про адміністративне правопорушення номер технічного засобу взагалі не зазначено;

у встановлений законом спосіб водій не направлявся у заклад охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутнє направлення водія на визначення стану алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я;

у протоколі про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2023 року, не вказано ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені у водія транспортного засобу;

тест-прилад Алкофор 505, яким визначався у Теребовлянській міській лікарні стан сп`яніння ОСОБА_1 не сертифікований, про що свідчить відсутність його сертифікату в матеріалах справи;

в матеріалах справи відсутній результат показів приладу Алкофор 505 на технічному документі;

наявний у матеріалах справи висновок лікаря не містить як печатки лікарні, так і печатки лікаря;

при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції чинили тиск на ОСОБА_1 ;

всупереч КУпАП поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його прав та обов`язків.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника адвоката Снітинського Б.Є., які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2023 року серії ААБ№ 180693; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківці тестування з газоаналізатора «Драгер 6810»; висновку щодо результатів медичного огляду Теребовлянської міської лікарні від 04 квітня 2023 року; постанові серії БАД № 295167 від 04 квітня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ч.2 ст. 122 КУПАП; відеозаписі із нагрудних камер працівників поліції, а також відеореєстратора службового автомобіля.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б факт його керування транспортним засобом ВАЗ2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , суд апеляційної інстанції оцінює критично, так як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 180693 від 04 квітня 2023 року, який ОСОБА_1 підписаний без зауважень; письмовими поясненнями останнього зазначених у протоколі, згідно яких ОСОБА_1 визнав той факт, що він керував транспортним засобом.

Також, даними відеозапису (файл video_2023-04-05_10-22-52.mp4) зафіксовано як транспортний засіб марки ВАЗ2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , зупиняється на правому узбіччі дороги після того, як до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції. Окрім вищевказаного, даними відеозапису (файл 00000__0020B.MP4 з 16:38:31 год) зафіксовано, що безпосередньо після зупинки транспортного засобу марки ВАЗ2107, державний номерний знак НОМЕР_1 на місці водія працівниками поліції було виявлено ОСОБА_1 , якого детально поінформовано про підставу зупинки його транспортного засобу, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні відомості про керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом. Крім того, із відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював жодних заперечень з приводу факту керування ним транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про відсутність відомостей про технічний засіб, на який здійснювалась відеофіксація правопорушення, і як наслідок недопустимості цього доказу, то вони задоволенню не підлягають, оскільки з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису видно, що на ньому зафіксовано дату, час і номер технічного засобу, яким здійснювалась відеофіксація. Крім того, відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що дотримано як працівниками поліції, так і судом. На відеозаписі безперервно та чітко зафіксовано, як водій ОСОБА_1 04 квітня 2023 року о 16 год. 38 хв. керував транспортним засобом ВАЗ2107, державний номерний знак НОМЕР_1 . Причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 слугувало порушення останнім правил дорожнього руху, про що працівниками поліції було вказано водію. В подальшому при перевірці документів поліцейським було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а в подальшому проїхати до лікарні, на що ОСОБА_1 погодився. Підстави піддавати сумніву зміст відеозапису в матеріалах справи відсутні і вході апеляційного розгляду не встановлені.

Не ґрунтуються на вимогах закону доводи ОСОБА_1 про скасування постанови суду першої інстанції через те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого було зроблено відеозапис, а саме не вказано його номер, так як положення ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративні правопорушення такої вимоги не містить.

Твердження апелянта про не зазначення у протоколі ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені у нього, і наявність яких є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння є безпідставними, так як ознаки сп`яніння зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення у разі відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У даному випадку ОСОБА_1 не відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а суть правопорушення з приводу якого складено протокол полягає в тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ2107, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання ж апелянта на те, що тест-прилад Алкофор 505, яким визначався у Теребовлянській міській лікарні стан його сп`яніння не сертифікований, про що свідчить відсутність його сертифікату в матеріалах справи, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Дійсно, відповідно до п.9 розд. ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Втім, чинними нормативно-правовими актами не встановлено обов`язку медичних працівників під час огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу надавати останньому на огляд відповідні сертифікати.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ст. 14 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду висновок лікаря, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Втім, ОСОБА_1 , доказів того, що висновок щодо результатів медичного огляду від 04 квітня 2023 року був оскаржений у встановленому законодавством порядку, суду не надано.

Також з матеріалів справи вбачається, що на підставі вищенаведеного висновку було складено протокол про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2023 року серії ААБ№ 180693, з якого вбачається, що 04.04.2023 року о 16 год. 38 хв. ОСОБА_1 у смт.Варваринці, керував транспортним засобом ВАЗ2107, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Слід відмітити, що під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 він ніяких заперечень стосовно цього в протоколі не висловив, протокол підписав без зауважень.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта про те, що працівник поліції чинив на нього тиск при складанні протоколу, оскільки вважаючи дії працівників поліції незаконними апелянт не оскаржував такі їх дії в порядку, передбаченому КАС України, а також до правоохоронних органів вищого рівня. Крім того, з наявних у матеріалах цієї справи відеозаписів нагрудних камер працівників поліції не вбачається з боку працівників поліції залякувань чи погроз ОСОБА_1 . Також, з цих відеозаписів видно, що зафіксовані ними події і пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з даними протоколу.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не роз`яснили йому права та обов`язки, не заслуговують на увагу, так як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено його права і обов`язки, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Протокол підписаний особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зауважень щодо не ознайомлення його зі складеними матеріалами, а також не роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, а також ст.63 Конституції України від ОСОБА_1 не надходило.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах цієї справи направлення на огляд водія транспортного засобу апеляційний суд вважає такими, що не спростовують правильності встановленя судом першої інстанції обставин, які мають значення для кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме факту керування транспортним засобом і перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 травня 2023 року, відносно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя