ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/275/23 Справа № 712/731/23 Категорія: ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАПГоловуючий у І інстанції Олійник В. М. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №712/731/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Придніпровського районного суду м.Черкаси за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Опришко Е.В., -

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 березня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, Голованівського району, с.Ємилівка, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , командира військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України,

визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накладено на нього адміністративні стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.172-7 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень 00 копійок; ч.2 ст.172-7 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень 00 копійок.

На підставі ст.36 КУпАП накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч.2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень 00 копійок.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Як встановлено судом першої інстанції, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 51 від 13.01.2023 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду командира військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини першої статей 27, 28 Закону, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника, начальника Північного Київського територіального управління Національної гвардії України, про наявність у нього реального конфлікту інтересів при підписанні ним наказу по військовій частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.06.2022 № 136, яким виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення його сина, солдата ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 50 від 13.01.2023 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду командира військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини першої статей 27, 28 Закону, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: видав наказ по військовій частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 № 38, яким призвано на військову службу під час мобілізації, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено водієм групи супроводу колон та контролю машин на лініях автомобільного взводу солдата резерву свого сина, ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 52 від 13.01.2023 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду командира військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини першої статей 27, 28 Закону, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, а саме: видав наказ по військовій частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.06.2022 № 136, яким виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення його сина, солдата ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 49 від 13.01.2023 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду командира військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини першої статей 27, 28 Закону, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника - начальника Північного Київського територіального управління Національної гвардії України про наявність у нього реального конфлікту інтересів при підписанні наказу по військовій частині НОМЕР_1 (по строковій частині) від 25.02.2022 року № 38, яким призвано на військову службу під час мобілізації, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено водієм групи супроводу колон та контролю машин на лініях автомобільного взводу солдата резерву свого сина, ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм КУпАП представник ОСОБА_1 - адвокат Опришко Е.В. подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.03.2023, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги обґрунтувала тим, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції не дотримав вимоги закону щодо повного та всебічного з`ясування обстави справи, що призвело до прийняття судового рішення, яке вимогам закону не відповідає.

Зазначає, що висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи та є необґрунтованим. Протоколи про адміністративні правопорушення не містять доказів наявності сукупності фактів вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, досліджувальних дій в умовах реального конфлікту інтересів, а саме, наявними доказами чітко не сформульовано та не визначено, у чому саме полягає приватний інтерес ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків командира в/ч НОМЕР_1 щодо ОСОБА_2 , тобто відсутні докази будь-якого впливу або привілегійованого положення порівняно з іншими військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 , або інші докази статтями 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Апелянт вважає, що в матеріалах справи не міститься, і прокурором не надано будь-яких даних, які б свідчили про об`єктивні та суб`єктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між приватними інтересами ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями як командира в/ ч НОМЕР_1 у момент прийняття рішення про видачу наказу від 25.02.2022 №38, яким призвано на військову службу під час мобілізації ОСОБА_2 .

На думку апелянта в діях ОСОБА_1 відсутня наявність конфлікту інтересів, та умисел на скоєнняя адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, відсутні відомості та докази, які б достовірно свідчили про наявність у ОСОБА_1 особистих інтересів чи обставин, що можуть призвести до невиконання чи неналежного виконання ним своїх посадових обов`язків, що в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_1 не вчиняв дій, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його представника адвоката Опришко Е.В., яка була присутня в судовому засіданні в режимі відеоконференції, та підтримали апеляційні вимоги, просили їх задовольнити, думку прокурора Дмуховського Р.С., який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст.251,252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції виконав.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Частиною 1 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а ч.2 ст.172-7 КУпАП - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень стверджується зібраними по справі доказами, які наведені у постанові місцевого суду. Вказані докази проаналізовані місцевим судом та їм дана належна юридична оцінка.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду командира військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини першої статей 27, 28 Закону, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника, начальника Північного Київського територіального управління Національної гвардії України, про наявність у нього реального конфлікту інтересів при:

підписанні ним наказу по військовій частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.06.2022 № 136, яким виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення його сина, солдата ОСОБА_2 ;

підписанні наказу по військовій частині НОМЕР_1 (по строковій частині) від 25.02.2022 року № 38, яким призвано на військову службу під час мобілізації, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено водієм групи супроводу колон та контролю машин на лініях автомобільного взводу солдата резерву свого сина, ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду командира військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини першої статей 27, 28 Закону, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме:

видав наказ по військовій частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 № 38, яким призвано на військову службу під час мобілізації, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено водієм групи супроводу колон та контролю машин на лініях автомобільного взводу солдата резерву свого сина, ОСОБА_2 ;

видав наказ по військовій частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.06.2022 № 136, яким виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення його сина, солдата ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Правильність зазначених вище обставин ОСОБА_1 та його представник адвокат Опришко Е.В., під сумнів не ставлять.

Водночас, заперечують сам факт реального конфлікту інтересів та вважають, що місцевим судом наявними доказами чітко не сформульовано та не визначено, у чому саме полягає приватний інтерес ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків командира в/ч НОМЕР_1 щодо ОСОБА_2 .

Проте, на думку апеляційного суду обґрунтування невинуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 адвоката Опришко Е.В. є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема: даними наказу по військовій частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.06.2022 № 136; даними наказу начальника Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (по стройовій частині) від 01.06.2020 № 109; даними наказу Командувача Національної гвардії України (по особовому складу) від 22.05.2020 № 96 о/с; даними наказу по військовій частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 №38; даними відповіді до наказу Командувача Національної гвардії України (по особовому складу) від 22.05.2020 № 96 о/с; даними попередження про недопущенням корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень; даними довідки відділу кадрів секції персоналу Північного Київського територіального управління НГУ від 08.11.2022 № 635; даними службових обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 , які жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Разом з тим, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представником адвокатом Опришко Е.В. надано ряд копій документів зі змісту яких встановлено, що 19.10.2020 ОСОБА_2 підписав контракт про проходження громадянином служби у військовому резерві Національної гвардії України терміном на три роки, та відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 , його наказом від 21.10.2020 №54 о/с прийнято на службу стрільцем 2-го відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) в/ч НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 пояснив, що його син на момент повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну не міг відбути до в/ч НОМЕР_2 в якій він проходив службу за контрактом, та прибув до в/ч НОМЕР_1 , і про це було повідомлено військове керівництво в/ч НОМЕР_2 , а він видав наказ, щодо мобілізації свого сина у ввірену йому в/ч НОМЕР_1 . В подальшому він надіслав телеграму до Північного Київського територіального управління НГУ в якій просив перемістити військовослужбовця призваного за мобілізацією солдата ОСОБА_2 до в/ч НОМЕР_2 .

Так, на думку апеляційного суду, посилання ОСОБА_1 та його представника - адвоката Опришко Е.В. на вказані обставини, та копії зазначених документів не підтверджують факту повідомлення ОСОБА_1 начальника Північного Київського територіального управління Національної гвардії України про наявність у нього реального конфлікту інтересів щодо його сина ОСОБА_2 , та не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ст.1 цього ж Закону правопорушення, пов`язане з корупцією, є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Суб`єктами відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є визначені п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є, у тому числі, військові посадові особи Збройних сил України. І саме для даних осіб Закон встановлює алгоритм дій для запобігання та врегулювання конфлікту приватних та службових інтересів, що має на меті недопущення втрати довіри як до службової особи, так і органу у якому зазначена особа працює.

При цьому, відповідно до ст. 1 цього Закону в частині визначення понять, реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовим чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі, зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях (ч. 1 ст. 1).

Близькими особами, у тому числі, значиться син.

Згідно із статтею 28 Закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Тому, ОСОБА_1 приймаючи рішення щодо свого сина ОСОБА_2 очевидно діяв в умовах реального конфлікту інтересів, та не міг не усвідомлювати, що приймає рішення на користь свого сина.

Закон України «Про запобігання корупції» відносить сина до близьких осіб суб`єкта, зазначеного у ч. 1 ст. 3 цього Закону, що у будь-якому випадку охоплюється поняттям приватного інтересу.

Отже, приватний інтерес ОСОБА_1 полягає в зарахуванні свого сина до особового складу військової частини, у якій він був командиром.

Відтак, ОСОБА_1 , приймаючи вищевказані рішення щодо свого сина, перебував в умовах реального конфлікту інтересів, що зобов`язувало останнього діяти у відповідності до законодавчих вимог про запобігання корупції, повідомити уповноважені органи про конфлікт інтересів, вжити заходів щодо врегулювання такого конфлікту інтересів та безпосередньо утриматись від видачі наказів щодо свого сина ОСОБА_2 , а тому доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 конфлікту інтересів та умислу на скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, є безпідставними та спростовуються зібраними доказами у даному провадженні.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Опришко Е.В. про те, що суд першої інстанції при розгляді справи не дотримав вимог закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Таким чином, висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, є законним та обґрунтованим, доводами апеляційної скарги не спростований.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції у повній мірі враховано характер і спосіб вчинених ним адміністративних правопорушень, його особу, ступінь вини, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, інші обставини справи, що впливають на вид та розмір стягнення, і обґрунтовано застосовано стягнення, передбачене санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, виходячи із вимог ст. 36 КУпАП, оскільки воно передбачає більш суворе стягнення із числа вчинених правопорушень, у мінімальному розмірі, що на думку суду апеляційної інстанції є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Опришко Е.В. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка