Справа № 346/6802/23
Провадження № 3/346/3308/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, складена відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ценява, Коломийського району, Івано-Франківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , водія взводу охорони 140 роти охорони в/ч НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И Л А :

20.11.2023р. до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківській області надійшли матеріали справи про військове адміністративне правопорушення, складені відносно військовослужбовця ОСОБА_1 за ст.172-10 ч.2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення №22/К від 18.11.2023р. слідує, що 17.11.2023р. ОСОБА_1 не виконав наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2022р. в частині щодо дотримання розпорядку дня в 2023 році в умовах особливого періоду за наступних обставин. Так, 17.11.2023р. о 21:30 ТВО командира взводу охорони 140 роти охорони військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_2 було виявлено відсутність рядового ОСОБА_1 під час вечірньої перевірки на території військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, рядовий ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, займаючи посаду водія взводу охорони 140 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків відмовився від виконання законних вимог командира в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-10 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

В даній справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та довідка про доставку судової повістки смс-повідомленням вказують на те, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений своєчасно та належним чином.

Крім цього, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис, отже останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього. Проте зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В якості доказів до вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було додано:

-копію військового квитка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

-Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2022р. № 46 про прийняття водія взводу охорони 140 роти охорони ОСОБА_1 на посаду з 04.03.2022р. та приступлення ним до виконання службових обов`язків за посадою.

-Розпорядок дня військової частини НОМЕР_1 на 2023 рік, згідно якого о 21:30 год. запланована вечірня перевірка, оголошення наказів, доведення наряду на наступний день і уточнення бойових розрахунків на випадок тривоги і пожежі.

-Рапорт тво командира взводу охорони 140 роти охорони в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_3 , в якому вказано, що 17.11.2023р. о 21:30 год. під час вечірньої перевірки було виявлено відсутність водія взводу охорони 140 роти охорони в/ч НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1

-Письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , в яких вони вказують на відсутність на вечірній перевірці 17.11.2023р. о 21:30 год. рядового ОСОБА_1 ;

-службову характеристику, в якій зазначено, що ОСОБА_1 за час проходження військової служби зарекомендував себе з позитивної сторони. До виконання своїх службових обов`язків ставиться відповідально. Статути ЗСУ знає та користується ними в повсякденній службовій діяльності. Здатний обґрунтовувати та приймати виважені рішення. Розвинуто почуття колективізму і товариства. Завжди здатний прийти на допомогу. У взаємовідносинах з начальниками і товаришами по службі завжди ввічливий. На зауваження реагує адекватно, вказані недоліки усуває вчасно. ОСОБА_5 справляється з завданнями, які потребують організаторських здібностей. На шляху до наміченої мети можуть зупинити тільки надзвичайні труднощі. Мислить творчо, але іноді схильний до прийняття типових рішень без елементів ризику. Фізично розвинений задовільно, в стройовому відношенні підтягнутий. Стан здоров`я задовільний. Державну таємницю зберігати вміє.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ч.2 ст.172-10 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.

Тлумачення даної норми вказує на те, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-10 КУпАП, складає відкрита відмова виконати наказ командира (начальника) непокора, що передбачає наявність заяви (усної чи письмової) підлеглого про його небажання виконувати наказ, або інше демонстративне його невиконання, яке може супроводжуватись будь-якими репліками чи здійснюватися мовчки. Від непокори слід відрізняти випадки суперечки, коли підлеглий вступає в обговорення наказу, виявляючи своє незадоволення у зв`язку з його отриманням, але врешті-решт наказ виконує. Інше умисне невиконання наказу полягає у тому, що підлеглим наказ начебто приймається до виконання, але насправді не виконується. Невиконання наказу може полягати: а) у діях, вчиняти які наказ прямо забороняв; б) невиконанні дій, які мали бути виконані згідно з наказом; в) у виконанні таких дій з порушенням встановлених наказом строків та інших обов`язкових умов їх виконання. Правопорушення вважається закінченим, залежно від форми його вчинення, з моменту відмови виконати наказ начальника або з моменту його фактичного невиконання.

Згідно з п. 4 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МОУ від 23.10.2021 року за №239 у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імена, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена та по батькові (за наявності), адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Сам по собі протокол про військове адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

В даній справі ОСОБА_1 інкримінується невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 №287 від 23.12.2022р. в частині щодо дотримання розпорядку дня в 2023 році.

Проте, копія вказаного наказу до матеріалів справи долучена не була, що унеможливило суд перевірити його зміст та встановити, що він дійсно стосувався розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 на 2023 рік.

Крім цього, матеріали справи не містять жодних відомостей про те, коли та в який спосіб ОСОБА_1 був ознайомлений з вищевказаним наказом, а також не підтверджено, що останній взагалі був доведений до його відома.

Також суд бере до уваги, що зібрані у справі документи не вказують на причину відсутності ОСОБА_1 на вечірній перевірці. При цьому, враховуючи зміст службової характеристики, ОСОБА_1 зарекомендував себе відповідальною особою, а тому з`ясування обставин пропуску ним вечірньої перевірки та встановлення їх поважності має безпосереднє та вирішальне значення для встановлення факту умислу на невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 №287 від 23.12.2022р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що належними доказами факт ухилення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від виконання наказу під надуманим, недостовірним приводом та без поважних причин не підтверджується.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).

Таким чином, на думку суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, а отже і доводили винуватість поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 172-10, 221, 247, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: Третьякова І. В.