Справа № 759/4784/23
Провадження № 3/369/5091/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.11.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Триголова А. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з БПП в с. Чайки УПП в Київській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 379494, 06 березня 2023 року о 22:00 год., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Daewo Nexia», днз НОМЕР_1 , по вул. Садова, 19 в с. Горенка Бучанського району Київської області, в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія, у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», висновок лікаря № 001581.

Своїми діями водій ОСОБА_1 , порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

У судовому засіданні захисник Триголов А. В. в інтересах водія ОСОБА_1 подав до суду клопотання про повну фіксацію технічними засобами судового процесу, яке судом задоволено в повному обсязі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у порушенні вимог пп. «а» п. 2.9 ПДР України не визнав, вказавши, що погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не перебував в такому стані.

Захисник захисник Триголов А. В. в інтересах водія ОСОБА_1 просив суд провадження у справі щодо його довірителя закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім цього, просив суд допитати у якості свідка пасажира, який їхав того дня з ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яке судом було задоволено та проведено відповідний допит свідка.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 вказав, що він їхав з ОСОБА_1 з роботи. Працівники поліції зупиняли майже усі транспортні засоби та перевіряли документи, зупинивши автомобіль на якому ми рухались, вони почали запитувати чи вживали ми щось і чи є у нас заборонені речовини. ОСОБА_1 відвели в сторону, а йому сказали, що він може їхати додому.

Вислухавши доводи захисника Триголова А. В., пояснення водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , клопотання захисника Триголова А. В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування результатів проходження огляду водієм на стан сп`яніння та складенні протоколу про адміністративне правопорушення, визначених у ст. 256, 266 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, він є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Порядок огляду водія на стан наркотичного сп`яніння врегульований розділом ІІІ Інструкції.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п. 3 розділу 3 Інструкції).

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ,підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я,цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина,сеча та змиви з поверхні губ,шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки інших біологічних середовищ (п. 7-13 розділу 3 Інструкції).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду (пункти 15, 16 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно із п. 22. розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином огляд на стан наркотичного сп`яніння передбачає як огляд лікарем на предмет наявності клінічних ознак такого сп`яніння, так і лабораторне дослідження біологічного середовища обстежуваного.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 за порушення пп. «а» п. 2.9 ПДР України, тобто за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 379494, 06 березня 2023 року о 22:00 год., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Daewo Nexia», днз НОМЕР_1 , по вул. Садова, 19 в с. Горенка Бучанського району Київської області, в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія, у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», висновок лікаря № 001581, чим порушив вимоги «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, при дослідженні наявних доказів у справі судом встановлено, що працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 379494 - 06 березня 2023 року, а наявний у матеріалах справи висновок лікаря № 001581 КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», складено 09 березня 2023 року.

Крім того, у даній справі для визначення того, чи знаходяться в організмі ОСОБА_1 такі речовини лікарем, під час огляду, використано швидкий тест біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 , який показав позитивний результат на амфетамін.

Однак, результати вказаного тесту не можуть прийматися судом як достатній доказ наявності в організмі обстежуваного наркотичних речовин, оскільки відповідно до інструкції з використання цього тесту він є однокроковим, горизонтально-проточним імунохроматографічним аналізом, а зразки із позитивним результатом повинні бути підтверджені більш специфічним методом, перевагу надають газовій хроматографії/масс-спектрофотометрії (ГХ/МС) або високоефективній рідинній хроматографії. Дані отримані в результаті тестування, є лише попереднім якісним результатом. Для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод. Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних.

Крім того, пункти 7 та 8 розділу ІІІ Інструкції чітко, зрозуміло та доступно вказують на необхідність проведення лабораторних досліджень з метою виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року.

Крім того, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 379494 від 06 березня 2023 року складено о 23:35 год. однак як вбачається з акту медичного огляду № 001581 датою та часом відбору матеріал для дослідження є 23:44 год.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази для ухвалення рішення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно визнання його вини у вчиненому.

У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості з`ясувати обставини, які не зазначені в цьому протоколі, та не має права редагувати фабулу адміністративного правопорушення і самостійно відшукувати докази на користь звинувачення.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою суд позбавлений права самостійно змінювати кваліфікацію вчиненого чи змінювати фабулу викладеного правопорушення, що узгоджується із рішенням від 30 травня 2013 року, заява №36673/04 у справі «Малофєєва проти Росії», де ЄСПЛ констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Таким чином, вислухавши доводи захисника Триголова А. В., пояснення водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , клопотання захисника Триголова А. В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання захисника Триголова А. В. є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 , підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

З огляду на положення ст. 7 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище дає суду обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставлять у вину ОСОБА_1 , оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, 9, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294, 299, 300 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 379494 від 06 березня 2023 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак