ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/5594/23 Головуючий в 1 інст. Сакоян Д.І.
Провадження № 33/807/861/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисника адвоката Муйдінова Р.М. (в режимі відеоконференції) за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Муйдінова Р.М. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 19.10.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 22.09.2023 о 10 год. 14 хв., на 513 км автодороги Н-08 у Запорізькому районі Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат огляду 0,70 проміле. Від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водію, про повторність попереджений. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Муйдінов Р.М. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що матеріали справи складені упереджено, мають сфабрикований характер.

Під час події працівники поліції порушили вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Огляд був запропонований безпідставно, працівники поліції не встановили ознак сп`яніння, що відповідно до ст. 266 КУпАП є істотним порушенням.

ОСОБА_1 під час події вів себе адекватно, розмовляв чітко, у нього було відсутнє порушення координації рухів, в відповідно були відсутні будь-які підстави для огляду на стан сп`яніння.

Працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 право пройти огляд на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП.

ОСОБА_1 під час події був не згодний з результатами огляду на місці події, однак працівники поліції під час події здійснювали тиск на нього для того, щоб він погодився з результатами огляду на місці події.

Апелянт вказує, що в результаті грубих порушень вимог законодавства огляд на стан сп`яніння, який був проведений на місці зупинки є недійсним, а матеріали не повинні прийматися у якості доказів, так як є недопустимими адже зібрані із грубим порушенням прав особи та процедури огляду.

Крім того, відповідно до медичного висновку від 22.09.2023 року о 12 год 20 хв не встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 приймає участь у бойових діях та не мав об`єктивної можливості своєчасно у 10-денний строку подати скаргу, отримати правничу допомогу та підготувати скаргу.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 приймає участь в бойових діях, що дійсно могла стати перешкодою своєчасно у 10-денний строк звернутися за правовою допомогою та подати апеляційну скаргу.

Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими, виходячи з принципу правовладдя, який визнається і діє в Україні (ст. 8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Муйдінова Р.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов до наступного висновку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності з ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У практиці Європейського суду з людських прав існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеср проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та ін.).

Право на справедливий судовий розгляд може вважатися ефективним, тільки якщо клопотання чи зауваження сторін дійсно «заслухані», тобто належним чином розглянуті судом (рішення у справі «Кармель Суліба проти Мальти» (Carmel Saliba v. Malta), заява № 24221/13, пункт 65, від 29 листопада 2016 року).

За змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини «Бендерський проти України» від 15.11.2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені.

Вказані вимоги закону і усталеної практики захисту людських прав при розгляді справи суд першої інстанції належним чином не виконав, виходячи з наступного.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №511913 від 22.09.2023 року; акт огляду на стан сп`яніння; тест №1801 від 22.09.2023 року; рапорт працівника поліції; відеозапис події.

Разом з тим, місцевий суд, виходячи з постанови, не надав належної оцінки доказом у справі, внаслідок чого помилково визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Апеляційний суд аналізуючи, доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 6 ст. 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та нібито з результатами погодився.

У той же час, згідно з наявним у справі відеозаписом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 прошов огляд за допомого приладу «Драгер», однак з результатами не погодився та вимагав повторно провести такий огляд.

Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що він може пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в лікарні, однак все одно результат буде таким самим.

У даному випадку поліцейський, отримавши незгоду ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, мав би виконувати вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, згідно з яким з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Проте, працівник поліції почав вчиняти дії, направлені на спонукання ОСОБА_1 відмовитися від реалізації його права на огляд в спеціалізованому медичному закладі та погодитися із результатами огляду, проведеного на місці зупинки.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що під час події працівником поліції було істотно порушено процесуальні вимоги ст. 266 КУпАП.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, апеляційний суд доходить висновку про відсутність достатніх підстав для притягнення ОСОБА_1 в даній конкретній ситуації до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду обставин.

Проте, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено рішення суду у разі недоведеності винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому апеляційний суд доходить висновку про закриття провадження в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 вказаного складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова суду підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Муйдінова Р.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Муйдінова Р.М. задовольнити.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 19.10.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/5594/23