ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1425/23 Справа № 204/4817/23 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Дніпро

суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Крайнього Олександра Вікторовича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 08 березня 2023 року о 23 год. 00 хв. в м. Покровськ, блокпост ЗС 010, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Zafira, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку ухилився, категорично відмовився продути газоаналізатор Драгер 6810 та пройти огляд у закладах охорони здоров`я, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Крайній О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що на час прийняття постанови він та його підзахисний не були присутні, постанову отримано 23.05.2023 року. Скаржник є учасником бойових дій, був мобілізований, колишній військовослужбовець, багатодітний батько.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в порушення ст. 245 КУпАП суд не надав оцінку тому, що акт огляду складався без присутності ОСОБА_2 та без присутності двох свідків, що є порушенням норм Наказу МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/73 та прийняв цей доказ. Покровський наркологічний диспансер, відповідно до пошукових сторінок офіційних джерел не значиться та не підпадає під будь-який медичний заклад.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом, відеозапис здійснено власним мобільним телефоном, що є порушенням Інструкції затвердженої МВД України № 1026 від 18.12.2018 року, інформаційні дані наданого відео не вказують на час і день можливої фіксації, не дає можливості ідентифікувати місце можливого скоєння адміністративного правопорушення.

Також зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 33 КУпАП.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Враховуючи викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи, апеляційний суд вважає за необхідне поновити захиснику строк на апеляційне оскарження.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними в справі доказами, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан спяніння, направлення на такий огляд, відеозаписом згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, згідно відеозапису ОСОБА_1 підтверджує факт керування ним транспортним засобом та його зупинки, з долучених до матеріалів справи доказів не вбачається, що останній заперечував факт керування ним транспортним засобом, не зафіксовано цього й на наявному в матеріалах справи відеозаписі.

Таким чином, до доводів апеляційної скарги в частині відсутності доказів керування останнім транспортним засобом апеляційний суд ставиться критично та розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з тим, що останній відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Інші доводи наведені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу і не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тобто сам факт відмови ОСОБА_1 , як особи, що керувала транспортним засобом, від проходження огляду був причиною притягнення його до адміністративної відповідальності.

Наявні в матеріалах справи докази дають можливість встановити наявність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому визнають належними та допустимими.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах, установлених ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у адміністративному протоколі, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Крайньому Олександру Вікторовичу, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Крайнього Олександра Вікторовича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун