Справа № 331/5930/23
Провадження № 3/331/2126/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріали об`єднані в одне провадження, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, працевлаштованого а заступником начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки з морально-психологічного забезпечення начальник відділу в ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшли протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, справи за якими постановою суду від 10.10.2023 року об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення №227, 228 від 05.09.2023 року, складених оперуповноваженим в особливо важливих справах управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Єременко Арсенієм Миколайовичем вбачається наступне.

Відповідно до витягу з Наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 27.03.2023 №128 майора ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки з морально-психологічного забезпечення-начальника відділу морально-психологічного забезпечення зв`язків з громадськістю Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

27.06.2022 року заступник начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки з морально-психологічного забезпечення начальник відділу морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковник ОСОБА_1 підписав Подання (яке було зареєстроване під №1129/ВП) про заохочення орденами І та ІІ ступенів «За заслуги перед Запорізьким краєм» начальника Запорізького ОТЦК ОСОБА_2 та його заступника ОСОБА_3 , не зважаючи на те, що при підписанні зазначеного документу в нього виникав реальний конфлікт інтересів, бо це стосувалось його безпосереднього керівника, якому він підпорядковується.

Таким чином ОСОБА_1 , як суб`єкт відповідальності згідно з п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014 на якого поширюється дія Закону, як на військову посадову особу Збройних Сил України, будучи заступником начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки з морально-психологічного забезпечення начальником відділу морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи підпорядкованим начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , та розуміючи, що ОСОБА_2 наділений відносно нього адміністративно-розпорядчими повноваженнями, які впливають на проходження служби ОСОБА_1 , під час підписання подання відносно свого начальника ОСОБА_2 , апріорі у зв`язку з відносинами безпосереднього підпорядкування, діяв в умовах реального конфлікту інтересів, в незалежності від змісту складених документів та мав приватний не майновий інтерес, зумовлений відносинами прямого підпорядкування. В таких обставинах ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» повинен був не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, під час підписання подання відносно начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , чого він не зробив, чим порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Також ОСОБА_1 , як суб`єкт відповідальності згідно з п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014 на якого поширюється дія Закону, як на військову посадову особу Збройних Сил України, будучи заступником начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки з морально-психологічного забезпечення начальником відділу морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи підпорядкованим начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , та розуміючи, що ОСОБА_2 наділений відносно нього адміністративно-розпорядчими повноваженнями, які впливають на проходження служби ОСОБА_1 , під час підготовки та підписання подання відносно свого начальника ОСОБА_2 , апріорі у зв`язку з відносинами безпосереднього підпорядкування, діяв в умовах реального конфлікту інтересів, в незалежності від змісту складених документів та мав приватний не майновий інтерес, зумовлений відносинами прямого підпорядкування. В таких обставинах ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» повинен був повідомити про виникнення реального конфлікту інтересів, під час прийняття участі у підготовці документів та підписанні подання відносно начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , чого він не зробив, чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

У судовому засіданні особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав. Вказав, що дійсно підписав подання для нагородження ОСОБА_2 орденом «За заслуги перед Запорізьким краєм», однак це не є рішенням про нагородження. Також пояснив, що з огляду на свої обов`язки, у той час підписав дуже багато подань про нагородження військовослужбовців різними видами нагород до свята Дня Конституції України. Підтвердив, що жодних преференцій, нагород, додаткових виплат під час проходження служби у ІНФОРМАЦІЯ_6 не отримував

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Сідельникова О.Л, подала суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

Свою позицію обґрунтовує тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні відносини прямого підпорядкування, з огляду на те, що ОСОБА_1 перебуває у підпорядкуванні командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (що підтверджується наказами по особовому складу №128 від 27.03.2023 та №309 від 17.07.2023. Призначення на посаду ОСОБА_1 та звільнення його з посади відбувалоя на підставі наказів командувача військ оправного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », із чого випливає, що ОСОБА_2 не міг вирішувати питання щодо просування по службі чи звільнення з неї, тощо .

По друге, захисник зазначає про відсутність у матеріалах справи доказів наявності реального конфлікту інтересів.

На підтвердження доводів, викладених у клопотанні додала інформацію, отриману на адвокатський запит від ІНФОРМАЦІЯ_5 та від Запорізької обласної ради

Судом досліджено надані захисником відповіді на адвокатський запит від ІНФОРМАЦІЯ_7 , у якому зазначено, що у начальника обласного ТЦК та СП відсутні повноваження щодо видання наказів про призначення на посади осіб офіцерського складу. Також, надано інформацію про те, що за період військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 нагороди, будь-які види заохочень чи премії не отримував.

Також у судовому засіданні досліджене положення про орден «За заслуги перед Запорізьким краєм», затверджене рішенням Запорізької обласної ради №41 від 09.04.2015 року.

Крім того, у судовому засіданні досліджені додані до протоколів про адміністративне правопорушення письмові докази:

-Витяг із наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 27 березня 2023 за №28 про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника ТЦК та СП з морально-психологічного забезпечення начальника відділу морально-психологічного забезпечення та зв`язків із громадськістю Запорізького обласного ТЦК та СП

-Витяг із наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 17 липня 2023 за №309 про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення

-Витяг з положення про ІНФОРМАЦІЯ_8 , затверджений наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 18.01.2023 №38

-Інформацію від Запорізької обласної ради про те, що ОСОБА_2 , начальник Запорізького обласного ТЦК та Спи оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », орденом за «За заслуги перед Запорізьким краєм» І ступеня не нагороджувався.

-Подання голові Запорізької обласної ради про нагородження начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 орденом про Запорізької обалсної ради «За заслуги перед Запорізьким краєм» І ступеня та заступника начальника ТЦК та СП начальника сектору мобілізаційно-оборонної роботи Запорізького обласного ТЦК та СП опертавного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » орденом Запорізької обласної ради «За заслуги перед Запорізьким краєм» ІІ ступеня.

-Витяг із розпорядження голови Запорізької обласної ради про нагородження відзнаками Запорізької обласної ради, орденом «За заслуги перед Запорізьким краєм» ІІ ступеня, ОСОБА_3 .

Прокурор у судовому засіданні вказав що висновки, викладені у протоколах підтримує, коментувати доводи сторони захисту та надані захисником документи відмовився.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, захисника, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно визначення, наданого статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням

Відповідно до п. 1 примітки до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Заперечень, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 172-7 КУпАП від учасників розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно ч.1ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Метою корупційного правопорушення є одержання неправомірної вигоди.

Відповідно з роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Згідно з нормами Методичних рекомендацій НАЗК від 21.10.2022 № 13 Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції

При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів, слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.

Приватним інтересом може вважатися будь-який як майновий, так і немайновий інтерес.

Закон допускає необмежене коло обставин та ситуацій, що можуть свідчити про наявність приватного інтересу чи зумовлювати його виникнення за певних умов.

При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.

За змістом ст. 172-7 КУпАП суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага.

Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

За змістом ст.172-7 КУпАП, особистий інтерес це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Ані протокол про адміністративне правопорушення ані додані до нього письмові докази не містять конкретизації приватного інтересу, який мала особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, підписуючи подання щодо нагородження орденом ОСОБА_2 .

Досліджені докази, що подавалися стороною захисту підтверджують, що за час проходження служби у Запорізькому обласному ТЦК та СП жодних премій, нагород, додаткових виплат та додаткових благ не отримував. Крім того, досліджені письмові докази підтверджують, що ОСОБА_2 не мав повноважень щодо прийняття на службу, переведення на іншу посаду чи звільнення ОСОБА_1 , із займаної посади.

Також, не конкретизоване у протоколі яке саме рішення було прийняте ОСОБА_1 (із урахуванням його повноважень, положення про орден «За заслуги перед Запорізьким краєм», затверджене рішенням Запорізької обласної ради №41 від 09.04.2015 року) в умовах конфлікту інтересів).

На запитання суду, прокурор що брав участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення також не зазначив якими документами підтверджують вказані вище обставини.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, матеріалами справи не підтверджено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 36, 38, 172-7, 221, 252, 283-284 КУпАП, пп. 1, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 331/5930/23 провадження № 3/331/2126/2023 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КупАП зі справою № 331/5931/23 провадження № 3/331/2127/2023 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КупАП, об`єднати в одне провадження та надати № 331/5930/23, провадження № 3/331/2126/2023.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя продовж 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Д.М. Кольц