П О С Т А Н О В А

іменем України

29 червня 2023 року м. Шаргород

Справа №152/896/23

Провадження №3/152/465/23

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області Славінська Н. Л.,

з участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Деребчин Шаргородського району Вінницької області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Вінницькій області 05.07.1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зі слів: з вищою освітою, одруженої, є пенсіонером за віком,

- за ст.173 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КпАП України, дрібне хуліганство, а саме: 28.06.2023 року о 11 годині, перебуваючи на АДРЕСА_2 , нецензурно висловлювалася на адресу ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян.

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Аристівка тепер Жмеринського району Вінницької області.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі територій територіальних громад, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX.

ОСОБА_3 входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала себе винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та пояснила, що 28.06.2023 року перебувала у дачному будинку в с. Аристівка Жмеринського району Вінницької області разом зі своїм чоловіком. Цього ж дня приблизно о 11 годині вона поралася по господарству біля дачного будинку, зокрема, чистила горох, та помітила як її сусід ОСОБА_2 рвав цвіт липи, а гілля, що залишилося, розкидав білля воріт її дачного будинку. У зв`язку з цим вона зробила зауваження ОСОБА_2 , а той у відповідь почав нецензурно висловлюватися на її адресу, а потім вдарив. У відповідь на висловлювання ОСОБА_2 вона також почала нецензурно висловлюватися до нього, а після сварки викликала поліцію. Сварка з ОСОБА_2 відбувалася на вулиці Дружби, неподалік від її будинку та будинку ОСОБА_2 .

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Крім признання вини ОСОБА_1 винуватість останньої підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №774049 від 28.06.2023 року, оскільки протокол містить відомості, передбачені ст.256 КУпАП, підписаний особою, яка склала протокол та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи у Шаргородському районному суді, надано право подати пояснення до протоколу, яким остання скористалася та надала пояснення на окремому аркуші (а.с.1, 2); письмовим поясненням потерпілого ОСОБА_2 з якого вбачається, що вранці 28.06.2023 року разом з донькою та онукою вони рвали цвіт липи біля свого будинку, після чого до них підійшла сусідка ОСОБА_1 та почала ображати його нецензурними словами, вдарила його палицею по нозі та пошкодила дзеркало заднього виду в автомобілі (а.с.3); письмовим поясненням свідка ОСОБА_4 з якого вбачається, що вранці 28.06.2023 року вона разом зі своїм дідусем ОСОБА_2 рвали цвіт липи. Помітивши це, до них підійшла сусідка ОСОБА_1 та почала висловлюватися в сторону дідуся нецензурними словами та вдарила його палицею, в результаті чого спровокувала бійку. Вона намагалася припинити конфліктну ситуацію, однак ОСОБА_1 вдарила її палицею по голові (а.с.4); письмовим поясненням свідка ОСОБА_5 з якого вбачається, що вранці 28.06.2023 року її батько ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4 рвали цвіт липи біля будинку, після чого до них підійшла сусідка ОСОБА_1 та почала висловлюватися в сторону батька та доньки нецензурними словами, вдарила доньку палицею по голові, а батька вдарила палицею по нозі та розбила дзеркало заднього виду на його автомобілі (а.с.5).

Стаття 173 КпАП України передбачає дрібне хуліганство, яке полягає або у нецензурній лайці в громадських місцях, або в образливому чіплянні до громадян, або в інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з аналізу ст.173 КпАП України, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ, організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, є місце його скоєння: громадське місце.

Нормами КпАП України не передбачено визначення поняття «громадське місце».

Статтею 1 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» передбачено, що громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Опосередковано поняття громадського місця визначено у статті 178 Кодексу України про адмінправопорушення це вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту, включно з транспортом міжнародного сполучення.

Стаття 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та

епідемічного благополуччя населення» до захищених місць зараховує: 1) житлові будинки і прибудинкові території; 2) лікувальні, санаторно-курортні заклади, будинки-інтернати, заклади освіти, культури; 3) готелі й гуртожитки; 4) розташовані в межах населених пунктів заклади громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу; 5) інші будівлі й споруди, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 6) парки, сквери, зони відпочинку, розташовані на території мікрорайонів, і групи житлових будинків.

Перелік громадських місць наводиться також в п.п.20 п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, зокрема, до громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та обумовлені мотивом неповаги до суспільства з метою задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Отже, суб`єктивна сторона такого правопорушення (дрібне хуліганство) полягає в неповазі до суспільства, у демонстрації свої зневаги до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, бажанні самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству. Саме умисний прояв порушником явної неповаги до оточуючих це головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки «дрібного хулігана». За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Тобто, одним з елементів суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Виходячи з аналізу законодавства та досліджених доказів, вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 28.06.2023 року доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, дрібного хуліганства, яке полягало у нецензурній лайці в громадському місці, зокрема, на вул. Дружби, у с. Аристівка, біля будинку №35 та, як наслідок, порушенні громадського порядку та спокою громадян.

З довідки-характеристики виконавчого комітету Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області щодо ОСОБА_1 за №609 від 28.06.2023 року вбачається, що за час проживання в селі, скарги на поведінку ОСОБА_1 не надходили (а.с.6).

При застосуванні адміністративного стягнення суд враховує обставини справи та вважає, що достатнім для запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень ОСОБА_1 є застосування стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.173, 283, 284, 287, 294, 307 КпАП України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою за ст.173 КпАП України і призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 51 (п`ятдесяти однієї) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а вразі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: