Житомирський апеляційний суд
Справа №293/46/23 Головуючий у 1-й інст. Збаражський О. М.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Морозова Вадима Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Морозова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 24 травня 2023 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 24 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 04.01.2023 о 10 год. 15 хв. на а/д Житомир-Виступовичи, 158 км. керував транспортним засобом ГАЗ-53, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу «Алкотест Драгер» або в медичному закладі відмовився під час відеофіксації на нагрудну бодікамеру. Вказаними діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Морозов В.Ю. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суддею місцевого суду при винесенні оскаржуваної постанови не було взято до уваги, що процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння не проводилась, працівниками поліції було відмовлено у проходженні огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та не роз`яснено порядок його проходження; матеріали справи не містять відеозапису ознак алкогольного сп`яніння, доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відсутня причина зупинки транспортного засобу. Також, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення не було залучено свідків, не роз`яснено ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Окрім того, працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та здійснювали щодо останнього психологічний тиск, внаслідок чого його було дискредитовано та складено адміністративний протокол.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників, які з`явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення від 04.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 04.01.2023 о 10 год. 15 хв. на а/д Житомир-Виступовичи, 158 км. керував транспортним засобом ГАЗ-53, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу «Алкотест Драгер» або в медичному закладі відмовився під час відеофіксації на нагрудну бодікамеру. Вказаними діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу «Алкотест Драгер» або в медичному закладі відмовився; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №635691 від 04.01.2023 (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.01.2023 (а.с.5); наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Слід зазначити, що ОСОБА_1 ознайомився зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень щодо неправомірних дій працівників поліції, надав відповідні пояснення про вживання напередодні пива.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що дії працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення були незаконними, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів так і в закладі охорони здоров`я. При цьому, працівники поліції повідомили водія, за якими ознаками йому пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння запах алкоголю з ротової порожнини, що не викликало у нього заперечень. Вбачається, що зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію» та була обумовлена порушенням Правил дорожнього руху, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.3). Про причину зупинки було повідомлено водія та ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факту керування автомобілем до його зупинки. Також, вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу. Присутність свідків при проведенні відеофіксації події (відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, зафіксованою працівником поліції) не є обов`язковою.

Окрім того, є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Дані обставини спростовується відеозаписом та поясненнями останнього у протоколі про адміністративне правопорушення. Разом з тим, слід зазначити, що не відсторонення водія від керування транспортним засобом не є обставиною, що звільняє його від відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про те, що працівники поліції спровокували його відмовитись від проходження огляду, здійснювали щодо нього психологічний тиск, не підтверджені будь-якими доказами та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а тому на правильність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Морозова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 24 травня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич