ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 652/689/21
Головуючий в суді 1 інстанції : Дригваль В.М.
Номер провадження 33/819/32/23
Доповідач: Калініна О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Херсонський апеляційний суд у складі судді Калініної О.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Сергієнка Дмитра Миколайовича на постанову судді Високопільського районного суду Херсонської області від 20 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Великолепетиського районного суду Херсонської області 20.12.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На вказану постанову адвокат Сергієнко Д.М. подав апеляційну скаргу, яка підписана також і ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ставиться вимога про скасування постанови суду від 20.12.2021 року та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначено, що судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не дотрималися вимог п. 1, 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ст. 266 КУпАП, згідно з якими огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейським використовуються спеціальні технічні засоби, які мають зокрема сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до Державної реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор Drager Alkotest 6810 не містять оцінки відповідності та державної реєстрації. Відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 року № 95 строк дії свідоцтва приладу Drager Alkotest 6810 про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10.02.2010 року вичерпаний 10.02.2015 року.

До матеріалів провадження поліцейським на усунення недоліків додано свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки Drager Alkotest 6810 , проте сертифікату відповідності органом поліції не надано.

Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки Drager Alkotest 6810, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, що відповідає правовій позиції Київського апеляційного суду викладеній у постанові від 07.02.2020 року у справі № 759/21201/19.

Судом не отримано підтвердження від відділення поліції того , що Alkotest 6810 виробника Drager було ввезено і реалізовано на території України та введено в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його в реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 року по 19.02.2015 року.

Інформаційним листом Міністерства охорони здоров`я України Українського медичного центру сертифікації від 18.01.2018 року за № 45 зазначено, що використання медичних виробів Газоаналізатор Drager Alkotest 6810 , які були ввезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем у період 10.02.2010 року по 19.02.2015 року є можливим за умови додержання вимог щодо повірки ( калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

З посиланням на інструкцію з експлуатації газоаналізатора Drager Alkotest 6810 зазначає, що інтервали технічного обслуговування - перевірка калібровки кожні шість місяців. Натомість з наявного у справі свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки Alkotest 6810 наданих до суду органом поліції видно, що відповідний засіб перевірявся кожен рік, що свідчить про недотримання вимог щодо повірки з шестимісячним інтервалом, тому показники Drager Alkotest 6810 є сумнівними.

Вказує, що доводи сторони захисту стосовно сумнівних показників Alkotest 6810 безпідставно не взято судом до уваги.

Матеріали справи не містять відомостей про номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назву камери , на яку здійснювався відеозапис. У матеріалах справи відсутній оригінал відеозапису. Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосуються технічного приладу « відеокамери», не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів , що використовуються у підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень ПДР. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис за вимогами ст. 70 КАСУ не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення ( аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17, від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а).

Судом прийнято до уваги та наголошено на особистих поясненнях ОСОБА_1 , про те, що напередодні 20.07.2021 року на поминках він вживав алкогольні напої . Ці пояснення зафіксовані на технічний прилад невідомого походження та відеозапис на оптичному диску також без зазначення відомостей про номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назву камери, на яку здійснювався відеозапис .

Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 15.09.2019 року у справі № 537/2088/17 .

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, рішення суду прийнято без належної оцінки доказів, а заявлене клопотання захисника суд невмотивовано відхилив .

В судове засідання адвокат Сергієнко Д.М. та ОСОБА_1 не з`явилися, про дату, час апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Адвокат Сергієнко Д.М. направив заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Клопотання про закриття провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення просив задовольнити у повному обсязі.

Неприбуття в судове засідання ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про дату судового засідання відповідно до положень ч. 6 ст. 294 КПК не перешкоджає розгляду справи.

Мотиви суду.

У відповідності до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ретельно перевіривши кожен із доводів апеляційної скарги, апеляційний суд враховує наступне.

Як видно із постанови судді Високопільського районного суду Херсонської області від 20 грудня 2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП за те, що він 21.07.2021 року, близько 14.18 год., на автодорозі Т22-07, 39 км, керував автомобілем МАЗДА-626 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю, почервоніння очей, у визначений законом спосіб за допомогою спеціального приладу «Алкотест-Драгер 6810» пройшов огляд у присутності двох свідків, проба позитивна 0,95 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як видно із постанови , суд побудував на оцінці наявних у справі доказів :

протоколу про адміністративне правопорушення від 21.07.2021 року серії ДПР18 №155136;

результату тестування до протоколу від 21.07.2021 року відносно ОСОБА_1 та Акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів спеціального пристрою «Драгер 6810» у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який показав наявність алкоголю 0,95 %;

письмових пояснень свідків;

відеозапису на оптичному диску на якому міститься відеофайл про зупинку працівниками поліції автомобіля під керування ОСОБА_1 та перевірку документів;

особистих пояснень ОСОБА_1 ;

копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, згідно яких, остання проведена перевірка аналізатора вмісту парів алкоголю Alcotest 6810 заводський №ARBF-0418, виробник Drager Safety AG&Co.KGaA, Німеччина, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам методики повірки МПУ 066/05-2013 та чинне до 29 квітня 2022 року.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, а також іншими документами.

Суд обґрунтовано поклав в основу рішення протокол про адміністративне правопорушення від 21.07.2021 року у в якому зафіксовано, що 21.07.2021 року о 14.18 год., на автодорозі Т22-07 39 км ОСОБА_1 керував т/з МАЗДА-626 днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю, почервоніння очей. Водій у визначений законом спосіб за допомогою спеціального приладу Alkotest Drager 6810 пройшов огляд у присутності двох свідків, проба позитивна 0,95 % чим порушив п 2.9а ПДР.

Жодних заперечень щодо обставин , зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 як видно , не вніс до протоколу.

Обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення узгоджуються з відомостями , що зафіксовані чек- листом алкотестера Drager від 21.07.2021 року, в якому вказані результат тестування ОСОБА_1 , який підписаний ним без зауважень та Актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів спеціального пристрою «Драгер 6810» , в якому зазначено результати огляду ОСОБА_1 - наявність алкоголю 0,95 %, який підписаний двома свідками , та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Доводів про недостовірність письмових пояснень свідків чи наявності сумнівів у їх неупередженість в апеляційній скарзі не наводиться.

Про те , що результати проведеного огляду показали наявність вмісту алкоголю 0,95 % підтвердив і сам ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях. Зазначено у письмових поясненнях ОСОБА_1 і те, що напередодні він вживав горілку власного виробництва близько 300 г.

Жодних доказів того , що на місці проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 висловив незгоду із результатами алкотестера матеріали справи не містять.

Статтею 256 КУпАП не передбачено вимогу щодо внесення до протоколу відомостей про технічний запис, яким здійснено фото або відеозапис ( якщо такий запис здійснювався).

Апеляційний суд вважає нерелевантним посилання апелянта на недопустимість відеозапису наданого поліцейським, на якому зафіксовано факт керування та зупинки транспортного засобу як доказу у справі про адміністративне правопорушення, яка мотивована посиланням на ст. 70 КАСУ та постанови КАС ВС від 15.11.2018 у справі №524/5536/17, від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17, від 13.02.2020 року у справі №524/9716/16-а.

Як слідує зі змісту зазначених постанов предметом перегляду в касаційному порядку, який здійснювався за правилами КАСУ, було серед іншого, відповідність вимогам закону змісту постанови про адміністративне правопорушення, винесеної у справі, розгляд яких віднесено до компетенції органу поліції за обставин, коли збір доказів у справі і накладення адміністративного стягнення на особу здійснено одним і тим же органом.

Крім того, оцінка допустимості доказів у справах, на які посилається апелянт була здійснена Верховним Судом за правилами КАСУ, а не КУпАП. Тому твердження апелянта про недопустимість відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення як окремого джерела доказів у даному випадку під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за правилами, визначеними КУпАП , та посилання на відсутність у постанові суду вказівки на те, яким технічним засобом фіксувалися обставин, що відображені на відеозаписі , як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, апеляційний суд вважає неприйнятими.

Надані поліцейськими відеозаписи можуть слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП, а відтак зафіксовані на технічному носії інформації відомості підставно враховані судом при винесенні рішення.

Приписи ст. 251 , ч.2 ст. 266 КУпАП не містять додаткових вимог про те, що відомості , які зафіксовані на відеозаписах мають бути скріплені електронним підписом особи, яка здійснювала відеофіксацію.

З аналогічних підстав не є прийнятними і доводи апеляційної скарги про те, що згідно із правовими висновками касаційного суду доказами не можуть бути пояснення особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення.

Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , згідно з ст. 251 КУпАП є доказом, а тому суд підставно дав оцінку тим поясненням, які надані ОСОБА_1 на місці фіксування адміністративного правопорушення у сукупності з іншими доказами у справі.

Письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких відображені обставини та результати проходження огляду на стан сп`яніння у повній мірі узгоджуються з іншими, покладеними в основу судового рішення доказами. Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується не лише на письмових поясненнях ОСОБА_1 , та на відеозаписі, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу , а на сукупності доказів, зазначених у постанові.

Посилання апелянта за таких обставин на правовий висновок Верховного суду у постанові КАС ВС від 15.09.2019 року у справі № 537/2088/17 є помилковим.

Крім того посилання захисника на норми КАСУ при оцінці доказів апеляційний суд визнає необгрунтованими, оскільки справи про адміністративне правопорушення судом розглядаються за правилами визначеними КУпАП, зокрема і щодо доказів, які можуть бути прийняті до уваги і щодо їх оцінки. Норми КАСУ не регулюють апеляційне провадження апеляційного суду загальної юрисдикції під час перегляду рішень судів першої інстанції у справах про адміністративні правопорушення.

Правила КАСУ застосовуються при перегляді справ про адміністративні правопорушення за якими особу притягнуто до адміністративної відповідальності іншим державним органом ( посадовою особою), правомочним розглядати справу, а не судом.

В апеляційній скарзі , як видно, не оспорюється факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний у протоколі час та місці, наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутноті двох свідків та того , що за результатами проведеного огляду прилад Драгер 6810 показав наявність вмісту алкоголю -0, 95 %.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про наявність сумнівів у достовірності результатів алкотестеру , апеляційний суд виходить із наступного.

Пунктом 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ст. 266 КУпАП( в редакції, що діяла на час складання протоколу ) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, врегульований порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння .

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським.Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура та послідовність дій (алгоритм) проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів визначено розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п. 4 розділу ІІІ Інструкції ), тобто виявлення в його організмі алкоголю, а також і наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції, що досягається проведенням відповідних досліджень. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно положень розділу II Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Матеріали справи не містять доказів того , що ОСОБА_1 під час проходження огляду заявляв вимогу про надання сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та ставив під сумнів результати проведеного огляду.

За інформацією про прилад Drager 6810, що є відкритою та загальнодоступною в мережі Інтернет, засоби вимірювальної техніки Drager Alcotest 6810 постачалися в Україну офіційно через уповноваженого представника з 2007 року по 2014 рік.

Виріб медичний газоаналізатор Drager Alkotest 6810 виробництва Drager Safety AG & Co, KGaA проходив процедуру державної реєстрації згідно положень Постанови КМУ № 1497 від 09 листопада 2004 року та отримав сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу і свідоцтво про державну реєстрацію № 7261/2007 - термін дії з 10.02.2010 року до 10 лютого 2015 року.

Державна служба України з лікарських засобів та контролю за наркотиками здійснювала державну реєстрацію медичних засобів відповідно до постанови КМУ від 09 листопада 2014 року № 1497 «Про затвердження Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення».

Зазначений порядок втратив чинність 01 липня 2015 року відповідно до постанови КМУ від 02 жовтня 2013 року № 753 «Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів».

Порядком було визначено, що ввезення на митну територію, реалізація та застосування в Україні медичних виробів дозволялось тільки після їх державної реєстрації, крім випадків, визначених МОЗ у встановленому порядку, а державну реєстрацію медичних виробів здійснювала Держлікслужба України за результатами експертизи та у разі потреби випробувань, що проводились експертними установами. Закінчення терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію означало припинення можливості ввезення та введення у експлуатацію медичної техніки та виробів медичного призначення, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію використовувались у практиці.

Таким чином, використання медичних виробів, «газоаналізатор Drager Alkotest», які були завезені та реалізовані на території України, та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування) та інших нормативних документів, що підтверджують вірність результатів вимірювання.

Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» у листі від 04.04.2017 № 28-10/60 вказує, що газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG&Co.KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Аналогічні роз`яснення надані і в інформаційному листі Українського медичного центру сертифікації Міністерства охорони здоров`я від 18.01.2018 № 45, на який є посилання в апеляційній скарзі.

Згідно Міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, що затверджено Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747, міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, установлений 1 раз на рік.

Твердження апеляційної скарги , що міжповірочний інтервал алкотестера Drager Alkotest 6810 встановлено виробником не менше ніж один раз на шість місяців, і саме цим строком необхідно керуватися, суперечить вимогам зазначеного нормативного акту.

Як видно із матеріалів справи у чек-листу Drager зазначено дату останнього калібрування- 29.04.2021 року. Огляд проведено 21.07.2021 року.

З наявних у справі копій свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 14.04.2020 року та від 29.04. 2021 року вбачається, що алкотестер Drager Alkotest 6810 проходив повірку , строк дії свідоцтва до 14.04.2021 року та до 29.04.2022 року відповідно.

Отже твердження апеляційної скарги про наявність сумнів у результатах показників газоаналізатора Drager Alkotest 6810 , яким було проведено огляд, з підстав несвоєчасного калібрування та повірки цього приладу слід визнати безґрунтовними.

Твердження про те, що вказаний технічний прилад було введено в експлуатацію поза межами дії Свідоцтва про державну реєстрації позбавлені доказового підтвердження.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом було розглянуто справу поверхнево і формально, надано упереджену оцінку доказам не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

За результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що наявним у справі доказам суд першої інстанції дав належну оцінку і доводи апеляційної скарги такі висновки не спростовують.

Досліджені судом докази у сукупності підтверджують висновки суду про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Нових доказів під час апеляційного розгляду стороною захисту подано не було, клопотань про повторне дослідження доказів чи витребування нових доказів апелянтом не заявлялося.

Адвокат Сергієнко Д.М. направив письмове клопотання про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Зазначає, що протокол щодо ОСОБА_1 складено 21.07.2021 року , а відтак на час апеляційного розгляду сплив строк , передбачений ст. 38 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю.

Доводи апелянта про те , що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП через закінчення на час апеляційного розгляду строків накладення адміністративного стягнення, не ґрунтуються на вимогах закону.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Разом з тим сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

На час розгляду справи судом першої інстанції та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення оскаржуваною постановою від 20.12.2021 року , як видно,не закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до положень ч.6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу , в редакції чинній на час скоєння правопорушення, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Встановлення тривалості строків давності, які відносяться до компетенції законодавця, залежить від особливостей провадження у справах про адміністративні правопорушення і суспільної безпеки, складності їх виявлення та інших властивостей.

Апеляційний суд звертає увагу, що КУпАП не передбачено можливості закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із закінченням на момент апеляційного розгляду строків притягнення до адміністративної відповідальності, виходячи також із тлумачення положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, яка визначає строк накладення стягнення - саме з дня вчинення до дня накладення стягнення. Відповідна гранична межа пов`язується тільки з фактом накладення стягнення і не має формулювання для такої норми у вигляді «до дня набрання рішенням суду законної сили».

Посилання апелянта на рішення апеляційного суду у іншій справі , як на підставу для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 не є прийнятним , оскільки за нормами КУпАП судове рішення апеляційного суду у іншій справі щодо іншої особи не має преюдиційного значення та не обов`язкове для врахування для суду апеляційної інстанції при розгляді справ щодо іншої особи.

За результатами апеляційного розгляду в межах заявлених апелянтом доводів та вимог апеляційної скарги підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та з підстав , передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Залишити без змін постанову Високопільського районного суду Херсонської області від 20 грудня 2021 року , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя О.В. Калініна