П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/5489/23

3/336/3106/2023

м. Запоріжжя 29 червня 2023 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін Павло Вікторович, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, не працює, прож. АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 21.05.2023 року о 2-19 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Карпенка-Карого, 56 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що вказаним транспортним засобом при вищевикладених обставинах він не керував, а лише сидів на водійському місці, коли до нього звернулися співробітники поліції. Крім того, додав, що він не забажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а співробітники поліції йому не пропонували пройти такий огляд в медичному закладі у лікаря-нарколога, від чого він й не мав наміру відмовлятися.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши надані по справі докази, суддя прийшов до переконання, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не доведено належними та допустимими доказами, через що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

ОСОБА_1 ставиться за провину відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, як особою, яка керує транспортним засобом,

Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

При цьому, твердження ОСОБА_1 на предмет того, що він не керував транспортним засобом, під час судового розгляду спростовані не були.

Фактично на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом вказує протокол про адміністративне правопорушення.

До вказаного протоколу додані відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських за № 470799 та за № 471244.

З таких переглянутих судом відеоматеріалів, зокрема, випливає, що до місця стоянки автомобіля під`їжджає патрульне авто зі співробітниками поліції, які на водійському місці застають ОСОБА_1 , щодо якого згодом відбувається процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, однак факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з відеоматеріалів не слідує - таким відеозаписом взагалі не зафіксовано керування транспортним засобом певною особою.

Інші наявні у справі докази на факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом також не вказують.

Так, до вказаного протоколу додано ще один відеозапис - з відеореєстратора.

Дійсно, на наявному в матеріалах справи диску для лазерних систем зчитування окрім вищеперерахованих відеозаписів міститься ще один відеозапис: джерело - «import», початок запису - 21.05.2023 о 3-40 год., кінець запису 21.05.2023 о 3-41 год.

Однак, суд не може визнати допустим такий відеозапис, адже джерело походження такого доказу не є зрозумілим - ID реєстратора не зазначено, а вказаний час не співпадає з часом вчинення правопорушення, що ставиться за провину ОСОБА_1 .

Так, суд не може покласти й у підґрунтя обвинувального судового рішення наявний у матеріалах справи рапорт, оскільки він складений співробітником поліції, який, на думку суду, зважаючи на факт складання протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою посадовою особою органу Національної поліції, не може вважатися стороннім очевидцем з точки зори об`єктивності висвітлення подій, беручи до уваги й той факт, що такий рапорт іншими дослідженими доказами не знайшов свого підтвердження. Отже, пояснення поліцейського за вказаним рапортом самі по собі не можуть слугувати достовірними доказами.

Так само суд не може покласти у підґрунтя обвинувального судового рішення й усні пояснення ОСОБА_4 , що слідують з переглянутих відеоматеріалів, адже такі пояснення надавалися співробітниками поліції без роз`яснень йому положень ст. 63 Конституції України. При цьому, суд бере до уваги й те, що вказані пояснення не можуть бути предметом безпосереднього дослідження судом як показань, особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 р. по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З огляду на наведене, а також положення статті 62 Конституції України, відповідно до якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, суд доходить висновку про те, що не доведено належними та допустимим доказами наявність в діях ОСОБА_1 керування транспортним засобом.

Більш того, як вже зазначалося судом, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 6 ст. 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд наголошує, що відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку та процедури проведення огляду.

Тобто, вказана норма являється бланкетною, яка відсилає до інших нормативних актів. В даному випадку відсилає до нормативних актів, якими встановлюються порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки відмовився. Натомість, таким протоколом не зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження вказаного огляду у найближчому закладі охорони здоров`я, за наявності його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Більш того, з переглянутого судом відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського № 471244, час запису 03-13 год. 03-14 год. 21 траня 2023 року, слідує, що співробітник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу Alkotester Dragger 6820, з чим ОСОБА_1 дійсно не погодився, натомість при цьому останній не висловлював відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

У зв`язку із викладеним провадження у справі підлягає закриттю із підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю в діях вказаної особи складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя П.В. Зарютін

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.