Справа № 346/5374/23
Провадження № 3/346/2624/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІD - паспорт НОМЕР_1 , виданий 19.09.2022 року, жителя АДРЕСА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП),-

ВСТАНОВИВ:

19.09.2023 року о 01:10 год. в с. П`ядики, по вул. Петлюри, Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки " Mitsubishi Colt", номерний знак « НОМЕР_2 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу "Alcotest Drager 6820", результат тесту 1,75 промілле, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Тому суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

В судові засідання 09.10.2023 року, 23.10.2023 року, 07.11.2023 року, 20.11.2023 року, 05.12.2023 року та 20.12.2023 року ОСОБА_1 не з`явився. 06.10.2023 року його представник, адвокат Боднарук В.В. подав через канцелярію Коломийського міськрайонного суду письмове клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, з якими ознайомився того ж дня. Крім того, 20.10.2023 року адвокат Боднарук В.В. подав до суду письмову заяви про відкладення розгляду справи через сімейні обставини ОСОБА_1 , який не може з`явитись, однак, бажає прийняти участь у судовому засіданні; 07.11.2023 року ОСОБА_2 електронною поштою надіслав до суду письмове клопотання про відкладення розгляду справи через хворобу ОСОБА_1 , однак, підтверджуючих документів не надав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

В судовому засіданні 05.12.2023 року адвокат Боднарук В.В. вину ОСОБА_1 заперечив з підстав вказаних ним в письмових запереченнях, згідно з якими просить провадження в даній справі закрити.

Зазначає, що 19.09.2023 року біля 01:00 год. в с. П`ядики, по вул. Петлюри, Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 знаходився в салоні автомобіля марки Мitsubishi Golt разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 . До запаркованого транспортного засобу під`їхав службовий автомобіль поліції, та не пояснивши, зокрема, процесуальний статус ОСОБА_1 , його права і обов`язки, мотивуючи порушенням комендантської години, працівники поліції змусили ОСОБА_1 вийти з транспортного засобу та безпідставно вимагали в нього документи на автомобіль, посвідчення водія, а після - запропонували ОСОБА_1 пройти тест на визначення алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager 6820 . Коли ОСОБА_1 погодився пройти огляд, працівники поліції, не дивлячись на те, що він не керував транспортним засобом та в нього не було виявлено зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, які б давали підстави змушувати його пройти такий огляд, провели перевірку ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Результат тесту становив 1,75 проміле. Оскільки ОСОБА_1 був незгідний з результатом та діями працівників поліції, останні запропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд в медичному закладі, на що останній відмовився. Як вбачається з відеоматеріалів, направлення в медичний заклад на проходження огляду, акт огляду працівники поліції не складали та не вручали акт ОСОБА_1 . Крім того, в направленні в медичний заклад не вказано час виписки направлення та зазначено, що огляд не проводився, а в акті не вказано не вказано спеціальну серію та номер приладу, за допомогою якого проводився огляд. Також працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду, принцип роботи і застосування газоаналізатора, за допомогою якого проводився огляд; не надали ОСОБА_1 сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, сертифікат на право використання даного приладу; йому не роз`яснено його права і обов`язки, в тому числі право скористатися правовою допомогою. ОСОБА_1 , не визнаючи, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, відмовився їхати в медичний заклад, тобто він порушив п. 2.5 ПДР, а не п.2.9 а ПДР, як в казано в протоколі. Сам протокол складено без присутності двох свідків. З відео також не вбачається, хто і коли складав протокол, коли копію протоколу вручено ОСОБА_1 , а долучений відеозапис зроблено не з боді-камери працівника поліції, що є грубим порушенням.

В судовому засіданні 05.12.2023 року адвокат Боднарук В.В. просив розгляд справи відкласти, у зв`язку з необхідністю допитати свідка, який був на місці події, явку якого зобов`язувався забезпечити. Однак, в судове засідання 20.12.2023 року ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що стверджується його підписом в розписці про отримання судової повістки про виклик, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Однак, вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та доводиться наступними матеріалами справи:

- даними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 125340 від 19.09.2023 року, який містить відомості про те, що особа під особистий підпис ознайомлена з місцем розгляду справи (а.с.1);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації, в якому вказано результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 1,75 проміле, в якому в графі «з результатами згоден» міститься його особистий підпис (а.с. 2);

- даними приладу «Drager Alcotest», тест № 4933 від 19.09.2023 року, який підтверджує стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Вміст алкоголю складає 1,75 проміле, згідно з яким ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі (а.с. 4);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 19.09.2023 року до закладу охорони здоров`я КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР, яке виписане на ім`я ОСОБА_1 з посиланням на ознаки сп`яніння, що були виявлені у останнього, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, тремтіння рук, згідно яким ОСОБА_1 на огляд у медичний заклад не доставлявся ( а.с. 3 );

- даними переглянутого відеозапису, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом, факт зупинення працівниками поліції автомобіля та добровільного проходження ним огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу «Drager», результат тесту 1,75 промілле, з яким він погодився, від проходження огляду в медичному закладі відмовився. Крім того, на відео також зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, повідомлення про складання відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП, вручення йому копії протоколу та постанови, при цьому жодних зауважень чи заперечень з приводу цього ОСОБА_1 не висловлював.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ААД № 125340 від 19.09.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 вказаного дня притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. В постанові вказано, що 19.09.2023 року о 01:10 год. в с. П`ядики, по вул. Петлюри, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки " Mitsubishi Colt", номерний знак « НОМЕР_2 », без права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 ПДР України (а.с. 6).

Згідно з п.2 Інструкції про порядок та виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п.3 названої Інструкції, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Діючим законодавством про адміністративне правопорушення зокрема приписом ст. 251 КУпАП, передбачено те, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Уразі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, слід зазначити, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті.

Суд розцінює критично пояснення захисника, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами. Також суд вважає, що заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в той час коли докази свідчать про протилежне, є наміром уникнути відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення. При цьому, слід зазначити, що не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права, оскільки це спростовується долученим відеозаписом. Крім того, безпідставними є й посилання на те, що йому не було надано відповідні документи на право застосування даного газоаналізатора і сертифікат на право користування ним, оскільки будь-яких клопотань з цього приводу працівникам поліції ОСОБА_1 не заявляв. Не є слушним і не залучення свідків, оскільки огляд в проводиться у присутності останніх в разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису. В даній справі матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, який щодо нього складено за порушення п.2.9 «а», а не п.2.5 ПДР України, адже у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Зі згоди ОСОБА_1 проведено вказаний огляд з використанням спеціальних технічних засобів, з результатом якого він погодився.

Крім того, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Згідно з даними довідки № 31/28-142 від 17.11.2023 року територіального сервісного центру 2643 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях посвідчення водія на право керування транспортними засобами ОСОБА_1 не видавалось.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія.

За таких обставин ОСОБА_1 не є водієм, в контексті ПДР України та Закону України «Про дорожній рух», оскільки в нього відсутнє посвідчення водія на керування транспортним засобом.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, без позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

На підставі вищенаведеного та, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283, 284, 288-290, 294 КупАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок у дохід держави: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Суддя Яремин М. П.