Справа № 128/1857/23
Провадження № 33/801/562/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького районного суду Вінницької області від 01 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 01 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 03 травня 2023 року о 20 год 45 хв. на автомобільній дорозі М-30 Стрий Кропивницький Знам`янка в смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області він керував транспортним засобом «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло). Від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у закладі охорони здоров`я в присутності лікаря.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Вінницького районного суду Вінницької області від 01 червня 2023 року, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що транспортний засіб був зупинений співробітниками поліції безпідставно, а саме за відсутності законодавчо наведених в частині першій статті 35 Закону України «Про національну поліцію» підстав. При цьому доказів, які підтверджували б факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Ознак сп`яніння, передбачених пунктом 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), в закладі охорони не встановлено. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння йому не вручалось, він не був ознайомлений з його змістом. Поліцейськими не роз`яснено йому його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтю 268 КУпАП, зокрема право на захист. Протокол про адміністративне правопорушення не містить назви технічного засобу за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення. Працівниками закладу охорони здоров`я Комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради (далі КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР) було відібрано біологічні зразки (сечу) з порушенням Інструкції № 1452/735.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242817 від 03 травня 2023 року 03 травня 2023 року о 20 год 45 хв. на автомобільній дорозі М-30 Стрий Кропивницький Знам`янка в смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло). Від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у закладі охорони здоров`я в присутності лікаря.

Протокол складений уповноваженою особою, а його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав, заперечень щодо факту керування транспортним засобом не висловив. В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив «незгоден на рахунок ознак наркосп`яніння. Сечу на аналіз не прийняли».

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції № 1452/735) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 травня 2023 року видно, що у результаті огляду, проведеного поліцейськими, у ОСОБА_1 виявленні ознаки наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло.

Як видно з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_1 погодився на пропозицію працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. В подальшому, перебуваючи в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР, зафіксовано пояснення лікаря, що наданий ОСОБА_1 на дослідження зразок біологічного середовища, сеча, була прохолодна, тобто у лікаря виникла підозра щодо походження наданої на аналіз речовини, чи дійсно це зразок біологічного середовища, відібраного у ОСОБА_1 . Після відмови лікаря від взяття наданого зразку біологічного середовища для проведення дослідження через сумнівність його походження ОСОБА_1 не висловлено бажання повторно здати аналіз та він повернув запакованою надану для такого аналізу ємність.

Таким чином лікарем-наркологом та працівником поліції було забезпечено об`єктивну можливість ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а також було надано йому можливість реалізації його обов`язків, встановлених ПДР України, однак ОСОБА_1 їх не використав.

Відповідно до висновку КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 0556 від 03 травня 2023 року водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Отже відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема наркотичного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.

Доводи апеляційної скарги про те, що транспортний засіб був зупинений співробітниками поліції безпідставно, а саме за відсутності законодавчо наведених в частині першій статті 35 Закону України «Про національну поліцію» підстав, при цьому доказів, які підтверджували б факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 матеріали справи не містять, є безпідставними, оскільки в наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що за кермом автомобіля «Peugeot» перебував саме ОСОБА_1 , який вийшов з транспортного засобу. Крім того, як видно з відеозапису, будь-яких заперечень щодо керування автомобілем ОСОБА_1 не висловлював.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується складеною відносно нього постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не автоматичному режимі серії БАД № 238621 від 03 травня 2023 року. Змістом зазначеної постанови спростовуються також доводи апеляційної скарги про те, що транспортний засіб був зупинений співробітниками поліції безпідставно.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги щодо не вручення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, тому що таке направлення оформляється в одному примірнику та, у разі доставки водія, пред`являється поліцейським в закладі охорони здоров`я, а не самому водію.

Посилання заявника на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить назви технічного засобу за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки відповідно частини першої статті 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що дотримано в повному обсязі як працівниками поліції, так і судом.

Що стосується тверджень в скарзі щодо не роз`яснення прав та обов`язків особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, то вони не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

За змістом статті 268 КУпАП, яка розташована у Главі 21 «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» цього Кодексу право користуватись правовою допомогою адвоката, чи іншого фахівця у галузі права, передбачено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Порядок та строки складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема на місці його виявлення (зупинки транспортного засобу) (Глава 19 «Протокол про адміністративне правопорушення») не передбачають можливості залучення під час його складання захисника, а тому доводи щодо порушення права ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу є безпідставними.

Інші доводи, на які посилається заявник, також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Вінницького районного суду Вінницької області від 01 червня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк