Справа № 525/1369/23
Провадження №3/525/660/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2023 селище Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка матеріали, що надійшли з ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого електромонтером Красногорівської дільниці АТ "Полтаваобленерго", РНОКПП НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и л а:

08.11.2023 близько 14 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї неповнолітньої дочки гр. ОСОБА_2 , домашнє насильство: умисні дії психологічного характеру, що полягали в образах, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 , його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що у той день був похорон рідного брата його колишньої дружини ОСОБА_3 , ця подія була психотравмуючою для всіх. Він дійсно вживав алкоголь на поминальному обіді після чого вирішив піти провідати дітей. Він прийшов за місцем проживання останніх, до нього вийшла його старша донька ОСОБА_4 , він запитав де знаходиться молодша донька ОСОБА_5 , та відповіла, що її немає вдома. Після чого вийшла баба дітей та попросила його піти, він вийшов з двору, сів до автомобіля та поїхав додому, жодного насильства він не вчиняв.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_2 , у присутності законного представника ОСОБА_3 , пояснила суду, що після похорону дядька, її матері ОСОБА_3 стало погано та її забрала ЕМД, вони з сестрою та бабою залишилися вдома. У цей час до них прийшов її рідний батько ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та почав з`ясовувати відносини, з приводу того, що вона нібито з ним не спілкується, говорив, щоб вона відмовилася від аліментів, які той сплачує на її утримання, запитував, де вона буде проживати, як помре мати. Вона дуже сильно розхвилювалася від цієї розмови, не бажала продовжувати її, але батько не йшов. Він запитав де ОСОБА_5 , її молодша сестра, сама ОСОБА_5 , яка вийшла на подвір`я, відповіла, що її немає вдома, оскільки батько навіть не знає, як вона виглядає, він уже близько 12 років проживає окремо, приїздить 1-2 рази на рік у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 попросила його піти та зачинила двері, але він не йшов, намагався відчинити двері будинку, вона зателефонувала чоловіку материної подруги ОСОБА_7 , який прийшов та вивів батька з двору, лише після цього він поїхав.

Положеннями ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №022930 від 15.12.2023 (а.с. 1), рапортом уповноваженого працівника ВП №3 від 08.11.2023 (а.с.2), формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с.3), поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, вивчивши та проаналізувавши докази зібрані по справі про адміністративне правопорушення, вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в частині того, що він не чинив насильства суд не бере до уваги та вважає їх обраним способом захисту, оскільки вони спростовуються поясненнями потерпілої та доказами зібраними по справі.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин справи та особи винного, який має постійне місце проживання та місце роботи, до адміністративної відповідальності притягається вперше, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, суд вважає за необхідне застосувати відносно гр. ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення належить стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9, 23, 33, ч. 1 ст. 173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,

у х в а л и л а:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол