КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/3273/23-п Головуючий в суді І інстанції Бортницька В.В.
Провадження № 33/824/5384/2023 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 374155 від 08.01.2023 р. - 08.01.2023 року о 20 год. 00 хв. в м. Києві, по вул. М. Грушевського, 26/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Смарт», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння кінцівок пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 536 гривень 80 копійок.

Не погоджуючись з вказаною постановою, 07 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргув якій просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі також просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2023 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначав, що оскаржену постанову було прийнято 01.08.2023 року, про зазначену дату ОСОБА_1 належним чином не повідомлявся, в матеріалах справи присутні повістки адресовані ОСОБА_1 із неправильно вказаною квартирою місця проживання, у зв`язку з чим останній у розгляді справи не приймав участь. Постанова на почтову адресу також не надходила, та отримав її лише 03.11.2023 року, про що була написана відповідна розписка.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що як вбачається з відеозапису нагрудної камери працівників патрульної поліції, які повідомили його про те, що в нього присутні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці), на що він одразу повідомив, що такі ознаки відсутні продемонструвавши, що жодного тремтіння пальців рук в нього немає, а поведінка відповідала обстановці, оскільки він абсолютно нормально поводив себе.

Вказує на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, просивши дочекатись свого адвоката, який мав приїхати орієнтовано через 15 хв. після даної розмови, однак працівники поліції одразу повідомили йому про те, що відносно нього буду складено зазначений протокол.

Зазначає, що в стані алкогольного сп`яніння він не знаходився, що підтверджується і тим, що нього не було відсторонено від керування транспортного засобу, та від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, оскільки на відео з боді-камери поліцейського не зафіксовано його відмову від проходження такого огляду.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Осадько Олександр Олексійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи скаржника ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2023 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2023 року винесено оскаржувану постанову (а.с. 13). Із тексту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду справи не був присутнім.

В матеріалах справи наявний конверт, що направлявся ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_2 , який повернувся за закінченням терміну зберігання. Однак вказаний номер квартири не відповідає наявним матеріалам справи (а.с.10).

Також матеріали справи містять супровідний лист від 01.08.2023 року щодо направлення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови (а.с. 14). Однак відомості про вручення ОСОБА_1 поштового відправлення матеріали справи не містять.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2023 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 374155 від 08.01.2023 р. - 08.01.2023 року о 20 год. 00 хв. в м. Києві, по вул. М. Грушевського, 26/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Смарт», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння кінцівок пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП (а.с. 1);

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.01.2023 року (а.с. 3);

- з рапорта поліцейського взводу №2 роти №4 ППОП № 2 ГУНП в м. Києві рядового поліції Андрія Царенка в якому він доповідає про те, що 08.01.2023 року він ніс службу на блок-посту, що знаходиться на вул. М. Грушевського 26/1 у м. Києві. Приблизно о 20 год. 00 хв. було помічено транспортний засіб з д.н.з. НОМЕР_1 марки SMART, модель CITY, який підозріло маневрував. Його колега сержант поліції ОСОБА_2 згідно ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» зупинила цей транспортний засіб. Перевіряючи документи водія, було помічено ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 . Після цього було викликано 102. Приїхав екіпаж Рубін 603, Старший екіпажу ст. лейтенант Щур. Особу було передано екіпажу.

- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР. З якого зокрема вбачається, що після зупинки під час спілкування з поліцейськими у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння на що ОСОБА_1 надав відмову.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився, також йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 08 січня 2023 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до відеозапису нагрудної камери працівників патрульної поліції, які повідомили його про те, що в нього присутні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці), на що він одразу повідомив, що такі ознаки відсутні продемонструвавши, що жодного тремтіння пальців рук в нього немає, а поведінка відповідала обстановці, оскільки він абсолютно нормально поводив себе, суд апеляційної інстанції відхиляєта звертає увага на те, що під наявністю у особи ознак сп`яніння необхідно розуміти припущення поліцейського про наявність у особи такого стану, яке ґрунтуються на порівнянні фізичного стану та поведінки особи і із станом та поведінкою які визначені нормативними документами і указують на наявність такого стану. У будь-якому випадку висновок поліцейського про наявність у особи ознак сп`яніння містить суб`єктивний характер. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому зазначені ознаки, які дали поліцейському підстави висунути вимогу про необхідність проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що у контексті застосування положень статті 130 КУпАП процедура огляду фактично розпочинається з моменту встановлення у водія ознак сп`яніння та пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння з метою підтвердження або спростування стану водія, встановленого працівниками поліції. У подальшому, в залежності від волевиявлення водія, або проводиться відповідний огляд на стан сп`яніння у передбачений законом спосіб, або, у разі відмови водія від проходження такого огляду, настають наслідки, передбачені ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, просивши дочекатись свого адвоката, який мав приїхати орієнтовано через 15 хв. після даної розмови, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння надав відмову.

При цьому, ОСОБА_1 жодним чином не заперечував щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв. У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП також відсутні будь-які заперечення ОСОБА_4 ..

Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2023 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «20» грудня 2023 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко