Справа № 732/1426/23 Головуючий у 1 інстанції Лиманська М. В.
Провадження № 33/4823/995/23
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Салая Г.А.,

особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 , -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 26.09.2023, о 07 год. 10 хв., у Чернігівському районі Чернігівської області, с. Куликівка по вул. Центральній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, а також від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що у працівників поліції були відсутні підстави зупиняти автомобіль під його керуванням, причину зупинки йому не повідомили, від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі він не відмовлявся, а навпаки, наполягав на цьому, відмовився лише від проходження огляду на місці, вбачаючи упереджене ставлення працівників поліції. Проте працівники поліції сказали, що треба їхати на виклик, у них немає часу займатися ним, та не зважаючи на його заперечення, склали протокол про адміністративне правопорушення, в який було внесено завідомо неправдиві відомості про наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Коли він зазначив у протоколі, що не згоден з діями працівників поліції, то інспектор ОСОБА_2 26.09.2023 в 07 год. 43 хв. виписав йому направлення на проходження огляду в медичному закладі і повідомив, щоб їхав туди самостійно, так як вони дуже зайняті. З направленням він поїхав до КНП «Городнянська міська лікарня», де 26.09.2023 о 09 год. 10 хв. пройшов огляд на стан сп`яніння (у межах двох годин), у тому числі й за допомогою приладу Алкофор 505. Згідно висновку № 34 від 26.09.2023 алкогольного сп`яніння не виявлено.

Крім того, зазначає, що посвідчення водія у нього не вилучалось, транспортний засіб не затримувався, від керування його не відстороняли і дозволили продовжувати ним управляти, направивши у лікарню для проходження огляду.

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вимоги зазначених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення в повному обсязі не дотримано.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 185038 від 26.09.2023 водій ОСОБА_1 26.09.2023 о 07 год. 10 хв., у Чернігівському районі Чернігівської області, с. Куликівка по вул. Центральній керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які були неповно досліджені судом з точки зору їх допустимості.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Суд першої інстанції як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 185038 від 26.09.2023 відносно останнього, відеозапис вказаної події, які зафіксовані на відеокамеру працівниками поліції та інші матеріали справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції в даному випадку було порушено вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, оскільки, відповідно до п. 5 в акті огляду зазначаються результати огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного на місці, однак, в разі відмови особи від проходження такого огляду на місці, відповідно до п. 6 цього Порядку, водій направляється поліцейськими для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_1 вбачається незгода водія з діями працівників поліції, документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування ОСОБА_1 не отримував (а.с. 2).

Крім того, водію виписано направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування водія під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3).

Згідно висновку КНП «Городнянська міська лікарня»№ 34 від 26.09.2023, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування водія під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 не виявлено алкогольного сп`яніння 0,00 проміле (а.с. 7).

Отже, вказані докази спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а дії працівників поліції є не логічними та не відповідають вимогам Порядку, оскільки, вбачаючи у водія ознаки алкогольного сп`яніння, від керування його не відсторонили, натомість видали йому направлення, щоб пройшов огляд на стан сп`яніння самостійно, що ним і було зроблено, результат становить 0,00 проміле.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001року,«Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам.

За таких обставин, апеляційний суд не має процесуально - правових підстав для відхилення доводів апелянта, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як незаконна й необґрунтована.

Відтак, ураховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу, матеріалів справи та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай