№ 536/1634/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Река А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,-

Встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №787178 зазначено, що 07 серпня 2023 року о 02 год. 04 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї падчерки ОСОБА_2 , з якою вони спільно проживають та пов`язані спільним побутом, психологічне насильство, яке полягало у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, виганяв з будинку, що могло завдати шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надіслав в провадження суду заяву, відповідно до якої вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає та вказав, що домашнього насильства відносно дочки своєї дружини ОСОБА_2 , якій виповнилося 14 років, він не вчиняв, а сказав однокласнику ОСОБА_3 , якого на той час він виявив у неї в кімнаті, щоб той вийшов з кімнати дівчинки, на що однокласник доньки висловив незгоду. Тоді він зателефонував матері дівчинки та все розповів, а однокласник доньки викликав співробітників поліції. Вказав, що дітей він не ображав, що може підтвердити його дружина ОСОБА_4 , мати дівчинки. В судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання, причини неявки не повідомив.

Згідно з ч.2 ст.268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки його явка до судового засідання не є обов`язковою.

Судом неодноразово здійснювався виклик неповнолітньої ОСОБА_2 та її законного представника ОСОБА_5 , яка про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.25), останні в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до положень ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Судом було досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме:

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №787178, відповідно до якого 07 серпня 2023 року о 02 год. 04 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї падчерки ОСОБА_2 , з якою вони спільно проживають та пов`язані спільним побутом, психологічне насильство, яке полягало у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, виганяв з будинку, що могло завдати шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_2 (а.с.4);

рапорт старшого інспектора-чергового відділення поліції № 2 (м. Кременчук) Головного управління Національної поліції в Полтавській області Мовчана В.А. (а.с.5), відповідно до кого 07.08.2023 року надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 07.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 вітчим його дівчини виганяв їх з будинку (а.с.5);

довідку про результати розгляду звернення, зареєстрованого до ІТС ІПНП 07.08.2023 року з №3394 (а.с.6).

Також, судом здійснювався запит щодо надання відділенням поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Національної поліції України відеозапису з портативних відеореєстраторів, якими зафіксовано виконання службових обов`язків поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області Богдановим Ростиславом Володимировичем під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №787178 від 07 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 (а.с.15), проте згідно відповіді начальника відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Національної поліції України Шаптали В. надати відеозапис службового портативного відеореєстратора про складання адміністративного протоколу ВАВ №787178 від 07 серпня 2023 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП не вбачається можливим, оскільки передбачено термін зберігання відеозапису 30 діб (а.с.16).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Суд наголошує, що крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №787178, інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 було вчинено правопорушення передбачене ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи не містять. Працівником поліції не було допитано особу, яка притягається до адміністративного правопорушення, неповнолітню потерпілу та її законного представника, інших свідків даної події, не були долучені інші належні та допустимі докази.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Працівниками поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, та на яких згідно закону покладається обов`язок збирання доказів, не долучено до матеріалів справи доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, зважаючи на викладене, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та взаємозв`язку, на підставі досліджених в суді доказів, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі згідно ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст.173, 247, 283, 284 КУпАП, -

Постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

СуддяАнна Сергіївна Река