Провадження №: 3/752/7546/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП
відносно ОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

29.08.2023 о 13:10 водій ОСОБА_2 , громадянин Вірменії, який має посвідку на постійне проживання в Україні, повторно протягом року керував транспортним засобом, зокрема автомобілем Volksgawen Toureg, державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому рухався по вул. Васильківській, 27 м. Києві, як особа, яка не має права керувати таким транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. "а" п. 2.1 Правил дорожнього руху та двічі протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, ч. 5 ст. 126 КУпАП установлено адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого за повторне протягом року вчинення одного з правопорушень, передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, зокрема і керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_4 доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушеннясерії ААД № 029889 від 29.08.2023, складений відносно ОСОБА_4 за порушення ч. 5 ст. 126 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- довідка про повторність вчинення адміністративного правопорушення;

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.05.2023 серії ЕАС № 7032819, з якої слідує, що ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн за вчинення 20.05.2023 правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП (керував транспортним засобом, не маючи права на керування таким транспортним засобом);

- відеозаписи з нагрудної камери поліцейського (записані на лазерний компакт-диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, що були досліджені - переглянуті під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу особу ОСОБА_5 установлено на підставі посвідки на постійне проживання в Україні № НОМЕР_2 від 27.04.2022, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва за викликом. Також вбачається, що цей протокол ОСОБА_3 підписав без зауважень щодо його змісту, порядку оформлення, тощо. У графі для пояснень клопотав про розгляду справи за місцем його проживання.

З досліджених відеозаписів слідує, що ОСОБА_4 зупинили патрульні у зв`язку з тим, що від допустив порушення Правил дорожнього руху (здійснив розворот ліворуч у місці, де це не передбачено), при встановленні особи було з`ясовано, що кермувальник не має посвідчення водія України, тоді як посвідку на право постійного проживання отримав 27.04.2022, а тому в силу абз. 5 п. 30 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 мав обміняти посвідчення водія іноземної держави на посвідчення водія України протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС документів на постійне проживання в Україні.

18.09.2023 в судовому засіданні з`ясовано ОСОБА_6 пояснив, що дійсно не має посвідчення водія України, проходить навчання в автошколі, проте тривалий час не може отримати запис для складання практичного і теоретичного іспитів через невдалу роботу відповідних сервісних центрів.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 80, 81, 121-126, 127-1-129 і ст. 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Оскільки ОСОБА_6 не надав документ, які підтверджували б місце його мешкання або ж обік транспортного засобу у Фастівському районі, суд (суддя) відхилив його вимоги, вміщені у протоколі про адміністративне правопорушення (у графі для пояснень) про перенесення розгляду справи у Фастівський район.

Також ОСОБА_6 клопотав про відкладення розгляду справи.

З метою належної підготовки особи до судового розгляду, можливого залучення захисника, надання документів, які доводять надані суду усні пояснення, 18.09.2023 розгляд справи було відкладено на 17.10.2023.

17.10.2023 ОСОБА_3 судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

17.10.2023 розгляд справи було відкладено на 06.11.2023.

06.11.2023 ОСОБА_3 у судове засідання потворно разу не прибув, про причини своєї неявки суд не сповістив, хоча викликався до суду повістками.

При цьому заперечень по суті справи, спростувань події і складу адміністративного правопорушення, заяв, пояснень, клопотань, документів на підтвердження поважності неявки до суду від ОСОБА_4 не надходило, вимог про розгляд справи за особистою участі, вимог про відкладення розгляду справи останній суду не пред`являв.

Інформація про призначення до розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності розміщувалася на офіційному веб-сайті судової влади у загальному доступні та була доступна для ознайомлення широким загалом.

Отже, у справі, що розглядається, вжито достатніх заходів для своєчасного та правильного вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повістки в порядку ст. 277-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

За таких обставин суд (суддя) виходить з того, що ОСОБА_3 у не був позбавлений можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами (поцікавитися про стан розгляду справи, адже з моменту складання протоколу до дати вирішення справи по суті пройшов доволі тривалий проміжок часу) та реалізувати обов`язки (з`явитися до суду для подачі пояснень, доказів, клопотань, заяв, заперечень тощо).

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 126 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

За наведених обставин та обґрунтувань, зважаючи на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, приймаючи до уваги обмеженість строків накладення адміністративного стягнення, її розгляд відбувся за відсутності ОСОБА_4 у на підставі наявних матеріалів.

Правила дорожнього руху, які діють в Україні, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами і доповненнями.

Згідно з п. 1.1 цих Правил відповідно до Закону України "Про дорожній рух" вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

За приписами Правил дорожнього руху водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

транспортним засобом - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

Відповідно до п. "а" п. 2.1 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, установлює, серед іншого, наступне:

- особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами (п. 1);

- посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами (п. 3).

- посвідчення водія іноземної держави, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС документів на постійне проживання в Україні і після цього підлягає обміну. Обмін таких посвідчень проводиться після проходження особою медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів (абз. 5 п. 30).

Як вбачається з матеріалів справи і пояснень самого ОСОБА_4 останній не має та не отримав посвідчення водія України.

Станом на 06.11.2023 ОСОБА_3 не подав суду будь-яких доказів, які б свідчили на його користь при розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з наведеними положеннями законодавства та встановленими обставинами, ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини ст. 126 КУпАП та з урахуванням загальних правил накладення стягнення.

Враховуючи загальні правила накладення стягнення, суд вважає за належне застосувати відносно ОСОБА_7 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімуми доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років, що співвідноситься з вчиненим правопорушенням та цілком відповідає меті адміністративного стягнення, передбаченій у ст. 23 КУпАП.

Оплатне вилучення транспортного засобу у цьому провадженні не підлягає застосуванню, адже належні докази, які б дозволити установити наявність у власності ОСОБА_4 транспортних засобів не були подані, тоді як транспортний засіб, яким він керував, належить юридичній особі.

Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 126, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко