Номер провадження 3/523/8758/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2023 р. м. Одеса

року суддя Суворовського районного суду м. Одеси Позняк В.С., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, вищої освіти, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

23.10.2023 року о 13.20 годині, водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Отамана Головатого 155/5 в м. Одесі, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, порушення мови, поведінка що не відповідає дійсності). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився, тим самим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху".

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що у вказаний день керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д/н НОМЕР_1 , працівники поліції зупинили за перевищення швидкості, після чого повідомили, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, повідомили що необхідно пройти огляд на стан сп`яніння у спеціалізованому закладі. Наголошував на тому що не розумів що це за заклад та не знав про наслідки відмови від проходження, тому відмовився, коли зрозумів які наслідки, вказав що погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але йому відмовили.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ленець О.В. у судовому засіданні та наданих до суду аналогічних письмових поясненнях повідомив, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було чітко роз`яснено процедуру проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не було роз`яснено наслідки відмови, що не дозволяло, на його думку складати даний протокол, у зв`язку з чим, на думку захисника, відсутні належні та допустимі докази підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. Захисник вказує на те, що підтвердження факту наявності ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 та після згоди на проходження, працівники поліції відмовили. Все це, на думку сторони захисту свідчить про необхідність закрити дану справу за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника, надані до суду, якими вони повністю заперечували факт порушення ним правил дорожнього руху, судом було досліджено матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме:

- Протокол серії ААД № 533484 від 23.10.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 «Volkswagen Passat», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, порушення мови, поведінка що не відповідає дійсності). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився, у встановленому законом порядку. У протоколі ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказав, що не відмовлявся у проходженні огляду на стан наркотичного спяніння, але поліцейські відмовили в цьому. (а.с.2)

- направлення на огляд водія від 23.10.2023 року, згідно якого під час огляду ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, поведінка що не відповідає дійсності, порушення мови (а.с.4)

- Відеозапис долучений до матеріалів справи з ПВР №471034, 474936 (а.с.5)

Під час дослідження у судовому засіданні відеозапису долученого до матеріалів справи з ПВР №471094, 474936 судом було встановлено, що на відеозаписі ОСОБА_1 неодноразово відмовляється на пропозицію поліцейських проїхати до медичної установи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (ПВР 474936 час 13.37), при цьому права та обов`язки та наслідки йому були чітко роз`ясненні (ПВР 474936 час 13.31), все це свідчить про наявну вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. п 2, 4 розділу першого Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп?яніння, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров?я України від 09 листопада 2015 року N° 1452/735 (далі-Інструкція від 09 листопада 2015 року No 1452/735) підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп?яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп?яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість..

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп?яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння.

Досліджені у судовому засіданні відеозаписи містять повну інформацію щодо фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення та не викликає будь-яких сумнівів у своїй достовірності, тому наявність двох свідків для складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 266 КУаАП не є обов`язковим.

Суд не бере до уваги, доводи ОСОБА_1 що йому відмовили від проходження огляду на стан сп`яніння, так як в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження цього факту, працівниками поліції було чітко роз`яснено процедуру проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зазначено медична установа де буде проходити огляд та наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, після чого було зафіксовано чітку відмову ОСОБА_1 , відеозапис з ПВР вівся безперервно з моменту зупинки та до моменту підписання протоколу про адміністративне правопорушення, факту примусу працівників поліції не зафіксовано, всі ці доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності спростовуються сукупністю матеріалів справи у їх взаємозв`язку, а саме дослідженим відеозаписом, протоколом про адміністративне правопорушення за підписом працівників поліції. Крім того є протиріччя між поясненнями ОСОБА_1 наданих під час складання протоколу та наданих у суді, що сприймається судом як спроба уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту ґрунтуються на тому, що працівниками поліції не було роз`яснено в якій установі необхідно проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, не роз`яснено наслідки відмови та відмовлено після згоди супроводити до медичної установи.

Твердження ОСОБА_1 , про те, що він не відмовлявся, а йому не дали можливості пройти огляд на стан наркотичного спяніння, не знайшли свого підтвердження доказами, дане пояснення суд сприймає як версію, що виникла вже після складання відносно нього протоколу, як самозахист та як спробу уникнути притягнення до адміністративної відповідальності, адже ОСОБА_1 підтвердив свою відмову, а почав погоджуватись проїхати, вже після того коли почали оформлювати протокол про адміністративне правопорушення, однак до того, неодноразово зазначив що відмовляється.

Суд не бере до уваги, доводи захисника, що ОСОБА_1 не було розяснено в якій установі необхідно проходити огляд, оскільки це спростовуються сукупністю матеріалів справи у їх взаємозв`язку, а саме дослідженим протоколом про адміністративне правопорушення за підписом працівників поліції та відеозаписом долученим до матеріалів.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням досліджених доказів, суд не приймає до уваги доводи правопорушника та сторони захисту щодо того що не доведено відмову ОСОБА_1 та розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Будь-яких доказів на спростування своєї вини у скоєному правопорушенні ОСОБА_1 та його захисник суду не надав.

Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів справи відносно ОСОБА_1 дають суду підстави вважати, що докази, долучені до протоколу та досліджені у судовому засіданні, містять фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що докази, надані Управлінням патрульної поліції в Одеській області не спростовані, а докази на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 не надані.

ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5 правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ст.130 КпАП України передбачає притягнення водія до адміністративної відповідальності як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння так і за відмову особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, відповідно до положень ст. 130 КУпАП, встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа вважає, що не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від мотивів відмови складає склад правопорушення ст.130 КУпАП та є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При оцінювані наявних за справою доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів, які встановлюють наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та провину ОСОБА_2 у його вчиненні.

Постанова судді згідно ст.283КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд вбачає у діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме «відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД № 533484 від 23.10.2023 року, відеозапису ПВР № 471094, 474936, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника надані у судовому засіданні та письмові пояснення суд встановив, що викладене ІПП у протоколі по суті порушення відповідає фактичним обставинам та підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КпАП України.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення до ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст.130КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 27, 38, 40-1, 130 ч.1, 213, 251, 283, 284 ч.1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також із стягненням судового збору у розмірі 536,80 гривень, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.С.Позняк