Номер провадження 3/521/8767/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Трояненко А.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2023 року у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол серії ААД № 413709 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

15.04.2023 року о 06 год. 20 хв. в м. Одесі, вул. С. Ріхтера, буд. 59, водій ОСОБА_1 керував т/з Mercedes-Benz Sprinter, р. н. НОМЕР_1 , на якому своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль на т/з, що підлягає контролю, згідно ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух», при цьому протягом року притягувався за ч. 3 ст. 121 КУпАП (постанова ЕАР № 6079360). Своїми діями п. 31.3 б) порушив вимоги п. 31.3 б), вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, викликався в судове засідання відповідно до вимог чинного законодавства.

До суду ОСОБА_1 подав письмові заперечення, в яких вину у скоєному не визнав та просив суд розглянути справу без його участі.

Заперечуючи проти інкримінованого адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 вказав, що:

-в матеріалах справи відсутні докази чи показання свідків про факт керування ОСОБА_1 т/з;

-в протоколі вказано, що до протоколу додано відео з власного прибору відеофіксації, який не може бути допустимим доказом;

-співробітниками УПП в Одеській області ДПП не було доведено зв`язок між фактом керуванням транспортним засобом та фактом відсутності доказів проходження обов`язкового технічного контролю;

-співробітниками поліції не розкрито за якими саме критеріями, автомобіль Mercedes-Benz Sprinter, р. н. НОМЕР_1 , підлягає обов`язковому технічному контролю: не наведено відомості про вантажопідйомність та строк експлуатації цього автомобіля, що привело до розуміння з яких міркувань виходила уповноважена службова особа Національної поліції визначаючи обов`язковість проходження технічного контролю;

-співробітниками поліції не зазначено дату попереднього технічного огляду чи відсутність такого із строком експлуатації до двох років.

З урахуванням строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, наявністю письмово викладеної позиції щодо інкримінованого правопорушення, вважаю можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати зазначену в цьому протоколі фабулу адміністративного правопорушення чи кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

При цьому, згідно ст. 251 КУпАП, доказами можуть бути пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколи про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Правовий аналіз наведених норм, свідчить про те, що відповідальність особи за їх порушення наступає лише у випадку керування водієм транспортним засобом.

Згідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Проте, доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відеозаписи з відеореєстратора патрульного автомобіля чи нагрудної боді-камери співробітників поліції, не містять, будь-які свідки, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 будь-яким т/з, не залучались.

Більш того, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД № 413709 від 15.04.2023 року до протоколу додається, відео з власного прибору відеофіксації.

Однак, з огляду на вказане, суддя зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У відповідності до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Тобто, співробітники поліції, при виконанні своїх службових обов`язків зобов`язані використовувати передбачені законодавством спеціальні прилади фіксації.

Проте, ні спеціальних приладів фіксації, ні будь-яких інших, які б доказували керування ОСОБА_1 т/з матеріали справи не містять.

Таким чином, можна зробити висновок, що співробітниками УПП в Одеській області ДПП не було доведено зв`язок між керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом та фактом відсутності доказів проходження обов`язкового технічного контролю т/з Mercedes-Benz Sprinter, р. н. НОМЕР_1 .

Суд (суддя) законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, співробітниками поліції не було доведено, що автомобіль, яким, згідно протоколу, керував ОСОБА_1 підлягає обов`язковому технічному контролю. Оскільки не всі автомобілі підлягають обов`язковому технічному контролю, то з наданих доказів не можливо встановити підстави, з яких автомобіль повинний був пройти обов`язковий технічний контроль.

Так, за приписами п. п. б) п. 31.3 Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством , якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 413709, від 15.04.2023 року, суддя не вбачає зазначених співробітниками поліції підстав, з яких автомобіль Mercedes-Benz Sprinter, р. н. НОМЕР_1 , підлягає обов`язковому технічному контролю.

Так, співробітниками поліції не розкрито за якими саме критеріями, які передбачені у ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», автомобіль Mercedes-Benz Sprinter, р. н. НОМЕР_1 , підлягає обов`язковому технічному контролю.

Зокрема у протоколі не наведено, з наданням відповідних підтвердних документів, відомості про вантажопідйомність та строк експлуатації цього автомобіля, що привело до розуміння з яких міркувань виходила уповноважена службова особа Національної поліції визначаючи обов`язковість проходження технічного контролю.

Крім того, суддя вважає за необхідне зазначити, що відомості, як про вантажопідйомність, так і строк експлуатації транспортних засобів, наявні в відповідних інформаційних базах МВС, оскільки саме на цей орган влади покладений обов`язок з реєстрації транспортних засобів. Проте, будь-яких витягів з такою інформацією в матеріалах справи немає.

Також, згідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , автомобіль «Mersedes Benz Sprinter», р. н. НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним фургоном малотоннажним В, повна маса якого 2800 кг, тобто вантажність (вантажопідйомність) вказаного транспортного засобу це різниця між максимальною масою транспортного засобу (повною масою транспортного засобу) та спорядженою масою транспортного засобу, яка дорівнює масі вантажу, який можна завантажити та перевозити на транспортному засобі.

Вищевказані обставини вказують на те, що т/з Mercedes-Benz Sprinter, р. н. НОМЕР_1 , відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух» не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Крім того, суддя не вбачає, що співробітниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було зазначено дату попереднього технічного огляду чи відсутність такого із строком експлуатації до двох років, а також доказів того, що такий автомобіль використовувався для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, що є важливим для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з порушенням п. 31.3 б) Правил дорожнього руху України. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

На підтвердження повторності, суду надано довідку про наявність постанови серії ЕАР № 6079360 від 26.10.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Будь-яких об`єктивних доказів або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення ОСОБА_1 п. 31.3 б) Правил дорожнього руху особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, зібрано не було.

Відтак, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, не підтверджується належними доказами.

З огляду на наведене, законних підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вказане у протоколі адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, немає, оскільки події та складу такого правопорушення при розгляді справи не встановлено.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява №926/08), суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП не встановлена і провадження по справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 121 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.С. Леонов