П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1896/23

21 грудня 2023 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценко О.О., за участю: ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює на ТОВ «ОЛПОЛ» механік , жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2023 року до суду надійшов адміністративний матеріал від відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській областістосовно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу серії ААД №587834 від 04 грудня 2022 року про адміністративне правопорушення: 04 грудня 2022 року о 12 годині 00 хвилин в смт. Богородчани по вулиці Шевченка водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу не надав перевагу у русі автомобілю який рухався по головній дорозі, чим створив аварійну обстановку на дорозі, змусив іншого учасника змінювати напрямок руху, чим порушив вимоги п.16.11 ПДР України, вчинив правопорушення передбачене частиною 5 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП не визнав, пояснив, що він виїжджав із прилеглої території на своєму автомобілі BMW320D на головну дорогу на вул. Шевченко та переконався в безпечності виїзду, однак автомобіль RENAULT, який рухався по головній дорозі рухався на великій швидкості. Вважає, що саме в результаті порушення ПДР водієм автомобіля RENAULT, відбулося зіткнення транспортних засобів.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Частина 5 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян"

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 16.11 ПДР України передбачено, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її точної відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, доказуванню підлягає:

1) факт того, що особа є учасником дорожнього руху;

2) факт порушення цією особою правил дорожнього руху;

3) факт створення аварійної обстановки;

4) наявність причинного зв`язку між порушенням цією особою правил дорожнього руху і створенням аварійної обстановки.

Складаючи протокол про вчинення ОСОБА_1 порушення, передбаченого п. 16.11 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст. 122 КУпАП, працівник поліції не зазначив доказів винуватості ОСОБА_1 , не вказав свідків чи потерпілих.

За встановлених на підставі досліджених доказів обставин відсутні належні та допустимі докази, що порушення ОСОБА_1 п.16.11 ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку із подією ДТП, у суду є обґрунтоване переконання щодо не доведеності вини ОСОБА_1 у створені аварійної обстановки.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Враховуючи відсутність достатніх та взаємоузгоджених доказів факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які перебувають у причинному зв`язку із подією ДТП, провадження у справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП у зв`язку із недоведеністю його вини.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.5 статті 122 КУпАП , а тому на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 265, 280, 283-285, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 по ч.5 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: