ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/5984/23 Головуючий 1 інстанції Невеніцин Є.В.
Провадження № 33/818/1280/23 Суддя суду апеляційної інстанції Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Мокроусова Ю.С., з участю перекладача Козенко Т.С. за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.10.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.10.2023 року громадянина Великої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок). на користь держави.

З постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.10.2023 року вбачається, що 04.06.2023 о 23 год. 22 хв. водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Nissan Х-Trail Aventura DCI», номерний знак НОМЕР_1 , по провулку Грабовського, 4 у м.Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані співробітниками поліції за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову захисник правопорушника адвокат Мокроусов Ю.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.10.2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що його підзахисний не погоджується з постановою суду першої інстанції та вважає її незаконною й необґрунтованою у зв`язку з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що 04.06.2023 р. близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 , який є громадянином Великої Британії та перебуває на території України як військово-медичний волонтер, використовуючи власний транспортний засіб «Nissan Х-Trail Aventura DCI», номерний знак НОМЕР_1 , їхав з місця проведення бойових дій та був зупинений працівниками поліції.

Разом з цим, апелянт наголошує, що співробітниками поліції були проігноровані вимоги ОСОБА_1 щодо надання йому послуг перекладача з української мови на англійську та професійної правничої допомоги юриста або адвоката під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказує, що співробітники поліції не повністю роз`яснили ОСОБА_4 права та обов`язки відповідно до чинного законодавства, а також те, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складає самостійний склад адміністративного правопорушення.

Звертає увагу, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_3 поводив себе адекватно, чітко відповідав на їхні запитання, а його поведінка цілком відповідала обстановці, порушень мови чи координації рухів з відеозапису, доданого до матеріалів справи, не вбачається.

Захисник в апеляційній скарзі вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено повної адреси місця проживання ОСОБА_1 , а саме номер квартири у багатоповерховому будинку. Більше того, вказана адреса не відповідає реальному місцю проживанню його підзахисного, оскільки була повідомлена поліцейському невідомою особою чоловічою статі, а не ОСОБА_5 .

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не враховано той факт, що не всі підписи в матеріалах справи належать ОСОБА_4 , оскільки з відеозапису вбачається, що він ставив підпис лише 2 рази.

Апелянт вказує, що відеофіксація відбувалась з численними перервами, а отже, CD-диск є неналежним та недопустимим доказом по даній справі.

На підставі вищевикладеного вказує, що в діях його підзахисного відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

В судове засідання з`явився ОСОБА_3 та його захисник адвокат Мокроусов Ю.С. Апелянт підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити. В свою чергу ОСОБА_3 підтримав свого захисника.

Крім того, в судовому засіданні була присутня перекладач ОСОБА_6 , залучена в ході судового розгляду. ОСОБА_6 у 2012 р. отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Переклад» та здобула кваліфікацію, зокрема, перекладача англійської мови (а.с.49-50).

Основним аргументом захисника є те, що працівники поліції позбавили ОСОБА_1 права надавати пояснення мовою, яку він розуміє. Просив звернути увагу на те, що ОСОБА_3 жодного разу не притягувався до відповідальності в Україні, а транспортний засіб йому потрібен для виконання службових обов`язків.

На доповнення ОСОБА_3 зазначив, що майже не розумів того, що перекладав йому пасажир на ім`я ОСОБА_7 та відмовився пройти огляд, бо вважає, що не зробив нічого поганого.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши правопорушника та його захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції з огляду на матеріали адміністративної справи дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і прийняв рішення про застосування до останнього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 455683 від 04.06.2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 04.06.2023; рапорт ст.сержанта поліції І.Кібця від 04.06.2023; відеозапис з бодікамери поліцейського.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком.

Згідно правових позицій, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в статтях 247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на необхідність дотримання положень Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - «Інструкція»), якою повинні керуватися патрульні поліцейські у випадку виявлення у водія ознак сп`яніння.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.7 Розділу І цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.3, 4, 15, 16, 17, 18, 22 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що протокол за ч.1 ст.130 КУпАП може складатися також внаслідок відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук.

Працівник поліції виявив ознаки з переліку, зазначеному в Інструкції, та запропонував ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, під час підготовки до апеляційного розгляду та в ході судового засідання, встановлено, що ОСОБА_3 є громадянином Великої Британії про що свідчить копія паспорту в матеріалах справи (а.с.16).

Згідно зі ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також Протоколи до неї, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі. Крім того, відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з цим відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Відповідно до ст.16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

На думку суду апеляційної інстанції зазначені вимоги закону працівниками поліції не були дотримані повною мірою.

Так, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери встановлено, що ОСОБА_3 розуміє тільки англійську мову, а працівники поліції не володіють нею в достатній мірі. Водночас співробітниками поліції не було залучено перекладача у встановленому законом порядку.

Висновки суду першої інстанції про те, що спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими перекладав пасажир цього ж автомобіля на ім`я ОСОБА_7 , не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки стороння особа не має підтверджуючих документів про рівень освіти та володіння англійською мовою.

Крім того, ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що розумів лише невеликий процент перекладу.

Останній був позбавлений права користуватися послугами перекладача та допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги. У зв`язку з цим ОСОБА_4 було фактично не зрозуміло суть вимог поліцейських та наслідки відмови від проходження огляду.

Тобто з наявних обставин справи неможливо встановити факт чіткої та беззаперечної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно зі статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Крім того, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Отже, враховуючи сукупність порушень при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 і, зважаючи на те, що усі сумніви стосовно доведеності вини особи, яка притягається до відповідальності, мають тлумачитися на її користь, суд не вбачає законних підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За вищевказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 247, 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.10.2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - скасувати.

Провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника, - задовольнити.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило