Справа № 638/4549/23
Провадження № 3/638/2278/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Семіряд І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, яка зареєстрована АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До Дзержинського райсуду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 по факту скоєння правопорушення, передбаченого ст. 51 ч. 1 КУпАП, в якому вказувалось, що ОСОБА_1 27.03.2023 о 20-40 год. знаходилась у супермаркеті «Клас» за адресою м. Харків, вул. Клочківська, 104-а, де здійснила дрібну крадіжку товарів на загальну суму 82,92 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що вину у скоєнні правопорушення не визнає, крадіжку не вчиняла, справу просила розглянути за відсутності її захисника.

Суддя, вислухавши особу, стосовно якого складено протокол, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком ) визнається протиправна та лише винна (умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення суддею про водиться в межах тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАВ№ 876229, складеного 17.05.2023 уповноваженою особою, про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 51 ч. 1 КУпАП вбачається, що його складено за вчинення дрібної крадіжки.

Протокол ОСОБА_1 не підписала, від надання пояснень відмовилась.

Відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП України передбачена у зв`язку з дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Діючим законодавством також визначені кваліфікуючі ознаки дрібного викрадення чужого майна, тобто адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, що здійснюється шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, й лише у такому випадку є адміністративно караним діянням.

Разом з тим, протокол не містять даних яке саме майно (товари) були викрадені, у якій кількості та вартість кожного товару окремо.

До матеріалів справи долучено довідку «Про вартість викраденого товару», яка підписана ТОВ «Гранд-маркет» в особі адміністратора. У довідці зазначено найменування товару, а саме полуниця та зазначено її загальну вартість. Проте, найменування товару не вказано у самому протоколі про адміністративне правопорушення.

Також протокол не містять данних про потерпілого або про належність майна певному власнику, матеріали провадження не містять.

З рапорту ДОП СДОП ХРУП №3 ГУ НП в Х/о, який долучено до матеріалів справи вбачається, що 27.03.2023 у супермаркеті «Клас», вчинено крадіжку невідомою особою, а далі вказано, що невідомою особою виявилась ОСОБА_1 , проте рапорт не містить даних яким чином було виявлено зазначену особу та як було встановлено особу.

До протоколу долучено чек № від 27.03.2023 супермаркету «Клас», який містить наступні найменування товарів: пакет білий, буряк, серветки, вода м/в моршинська, десерт, м`якоть яловича, сметана, зазначена вартість кожного товару окремо та загальна вартість товару у сумі 260 грн.

Проте, чек № від 27.03.2023 не може бути безумовним підтвердженням вини ОСОБА_1 , оскільки не містить даних, що саме останній він належить та що саме ОСОБА_1 вносила кошти по зазначеному чеку.

Окрім того, до протоколу не долучено пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вказано свідків.

До протоколу не долучено відеозапис з супермаркету «Клас».

Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

Отже, викладене формулювання у протоколі про адміністративне правопорушення є неконкретним, внаслідок того, що не містить в собі конкретні ознаки об`єктивної сторони, тобто не відповідає диспозиції ст. 51 КУпАП.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумція факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України » № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, вважаю, що в судовому засіданні не доведено факт порушення ОСОБА_1 ст. 51 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для її притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 51 ч. 1 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, так як, відповідно до приписів зазначеної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251-252, 256, 266, 279-280 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 ч. 1 КУпАП (протокол серія ВАВ №876227 від 17.05.2023), - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя Семіряд І.В.