Справа № 527/814/23
провадження № 3/527/571/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року суддя Глобинського районного суду Полтавської області Свістєльнік Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ,-

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 квітня 2023 року о 21:16 год. в Полтавській області, смт.Градизьк, вул. Героїв Дніпра, 10, керував т.з. VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці за допомогою приладу Драгер, в присутності двох свідків, результат тесту позитивний та становив 1,67 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Левицький В.І. прохали закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що його того дня працівники поліції зупиняли неодноразово та останній раз зупинили 0 21:16 год. перевірили та відпустили. Далі він з дружиною поїхали до магазину, де дружина робила покупки, а він зі знайомими біля магазину вживав спиртні напої. Вказав, що дружина хвилин через 20-ть вийшовши з магазину сіла за кермо їх авто та почала рух, в цей же час до них підійшов працівник поліції та почав перевіряти саме його на стан алкогольного сп`яніння. Вказав, що він не заперечував факт вживання ним алкоголю, однак вказав, що в подальшому не мав наміру сідати за кермо, оскільки з ним була дружина яка також керує авто та має права. Однак працівники поліції вказали, що вони мають докази, що автомобілем керував саме він. Також зазначив, що взагалі відсутні будь-які докази які б підтверджували факт керування ним авто в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вже будучи не тверезим він за кермо не сідав, а слова працівників поліції про нібито докази його керування він розцінює таким чином, що його неодноразово працівники поліції до цього зупиняли, то ж цілком можливо, що таке відео є, але факт зупинки був до часу складення протоколу, який складено вже 0 21:55 год.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 також надала аналогічні пояснення, які виклав ОСОБА_1 .

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні досліджено наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення від 01.04.2023 року серії ААД № 433363;

-алкотест «Драгер» згідно якого результат 1,67%;

-акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

-відеозапис фіксації правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами з огляду на наступне.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом.

Як встановлено судом ОСОБА_1 своєї вини не визнає, під час дослідження матеріалів справи, достеменних відомостей про те, що останній керував транспортним засобом, або був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП до суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, алкотест «Драгер» згідно якого результат 1,67%, акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, пояснення свідків, відеозапис вчинення адміністративного правопорушення від 01.04.2023 року.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він складений саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння, що підтверджено акотестом таяк доказ вини ОСОБА_1 до протоколу надано чек огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager, результат огляду 1,67 проміле.

Згідно з протоколом, тест на стан алкогольного сп`яніння проводився 01.04.2023 року о 21 год. 28 хв. при температурі повітря 14 С.

Пункт 2.9-а Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з пояснень наданих в судовому засіданні особою, що притягується до адміністративної відповідальності та свідка, ними не заперечується перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, однак вказано, що коли останній пив алкоголь, то за кермо він вже не сідав, а відео яке мають працівники поліції про підтвердження факту керування ним ТЗ було зроблено до того, як він вживав спиртне. Також ОСОБА_1 вказав на те, що працівники поліції бачили як він вживав алкоголь та, можливо, чекали щоб він сів за кермо.

Разом з тим захисник Білика С.С. зазначає, що відеозапис долучений до матеріалів справи є не безперервним, між двома відеозаписами є розрив часу, а третій запис взагалі не містить будь-яких відомостей про дату, час його складання та ким він складений.

Також адвокат зазначив, що в матеріалах справи відсутня частина відеофіксації зупинки ТЗ коли за кермом вже була дружина ОСОБА_1 , а відео є змонтованим та не повним.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року (далі Інструкція № 1026), вона регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. Тобто запис відеозапису, якщо він здійснювався із нагрудної камери поліцейського, має бути повним, а не його окремі кориговані частини.

Разом з тим, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом встановлено, що відеозапис міститься на DVD диску і має декілька окремих коригованих частин, тобто не вівся безперервно і не у повному стані, як то вимагає Інструкція.

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол був складений з істотним порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 №3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», тому вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №246148 від 20 червня 2021 року є недопустимим доказом.

Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону не може вважатись належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення та братись судом до уваги.

Разом з тим ні протокол про адміністративне правопорушення, а ні матеріали справи не містять відомості про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Слід наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність працівниками поліції факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 221, 247, 280, 283-289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.130КУпАП - закрити, за відсутності в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю. М. Свістєльнік