Справа № 303/7015/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Кузьми К. І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/636/22 за апеляційною скаргою представника потерпілого - адвоката Кузьми К. І. на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2021.

Цією постановою закрито провадження у справі, щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 293565 від 31.08.2021 вбачається, що ОСОБА_3 31.08.2021 о 21 год 50 хв на автодорозі Київ-Чоп, М-06 на 761 кілометрі + 900 метрів, керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , з двома смугами в попутному напрямку, порушивши вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався ліворуч. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції вказав на те, що вина ОСОБА_3 та наявність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами та спростована дослідженими в ході розгляду справи матеріалами, а саме з показань ОСОБА_3 , які надані під час судового розгляду справи слідує, що він на своєму автомобілі рухався автодорогою Київ-Чоп у напрямку м. Мукачева. Коли закінчувалася двосмугова дорога, автомобіль марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_2 , їхав на випередження і виїхав на зустрічну смугу руху, а потім повертався на свою смугу руху і на роздільній полосі відбулося зіткнення між цими транспортними засобами. Він ( ОСОБА_3 ) не вмикав лівого показника повороту тому, що пропускав задній автомобіль марки «Mercedes Benz», який їхав на випередження, і не встигав це зробити. Вини своєї не визнав.

-2-

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Кузьма К. І. просить скасувати постанову суду першої інстанції від 08.11.2021 та визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення. Вважає, постанову суду незаконною, безпідставною, ухваленою з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Також вважає, що судовий розгляд, проведений судом першої інстанції є однобічним та поверховим. Дану справу розглянуто у відсутності потерпілого ОСОБА_1 , що позбавило його можливості захищати свої законні права та інтереси. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що вина ОСОБА_3 повністю доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 293565 від 31.08.2021, схемою місця ДТП, з якої чітко видно порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 . Таким чином вважає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини справи та матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, з яких чітко вбачається наявність вини ОСОБА_3 у порушенні вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а відтак і наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Окрім того в апеляційній скарзі адвокат Кузьма К. І. просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений потерпілим ОСОБА_1 з поважних причин. Про дату, час і місце розгляду справи потерпілий ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений, крім того потерпілий не мав жодної інформації про наслідки розгляду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки копія постанови суду йому не направлялася. Про те, що протокол про адміністративне провадження щодо ОСОБА_3 уже розглянутий, адвокат Кузьма К. І. дізналася тільки після того, як подала адвокатський запит від 05.07.2022 до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, де 27.07.2022 адвокат ознайомилася із матеріалами справи, в тому числі й постановою суду від 08.11.202. З наведених підстав адвокат Кузьма К. І. та потерпілий ОСОБА_1 позбавлені були можливості своєчасно, в межах визначеного законом строку подати апеляційну скаргу.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_3 на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_3 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Кузьму К. І., які підтримали подану в інтересах потерпілого апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Кузьми К. І. про поновлення строку підлягає до задоволення, а апеляційна скарга адвоката підлягає до задоволення частково, з таких підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної

-3-

відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що потерпілий ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи. В матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі докази про повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи. Крім того у матеріалах справи не має даних про те, що судом, у встановлений законом строк (3 дні із дня проголошення постанови), потерпілому ОСОБА_1 надсилалася, або вручалася копія оскаржуваної постанови.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права потерпілого ОСОБА_1 на захист особи, доводи адвоката Кузьми К. І. щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає причини пропуску поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вище зазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не вмотивовані належним чином, а рішення суду не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, та фактичних обставинах дорожньо-транспортної пригоди.

Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на те, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 , не знайшли свого підтвердження, тобто водій ОСОБА_3 у вказаній дорожній обстановці не порушував вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

-4-

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 293565 від 31.08.2021 стверджується, що ОСОБА_3 31.08.2021 о 21 год 50 хв, на автодорозі Київ-Чоп, М-06 на 761 кілометрі + 900 метрів, керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , з двома смугами в попутному напрямку, порушивши вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався ліворуч. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Відповідно до вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП стверджується сукупністю зібраних та досліджених апеляційним судом доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 2293565 від 31.08.2021 (а.с.1); даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2), на якій відображено рух автомобілів, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 3, 4) та іншими матеріалами справи.

Сам ОСОБА_3 в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив що, на своєму автомобілі марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , 31.08.2021 приблизно о 21 год 50 хв, рухався по автодорозі Київ-Чоп в напрямку м. Мукачева з двома смугами в попутному напрямку,недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався ліворуч,однак свою вину спростовував тим, що в момент коли він побачив, що позаду рухається автомобіль, одразу ж повернувся на свою смугу руху, а також показав, що не вмикав лівого показника повороту тому, що не встиг цього зробити.

Аналогічні пояснення потерпілого ОСОБА_1 з приводу обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди містяться в матеріалах справи, а саме, що він 31.08.2021 приблизно о 21 год 50 хв, керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_2 рухався по автодорозі Київ-Чоп в напрямку м. Мукачева з двома смугами в попутному напрямку, перебував у лівій смузі дороги. В той час автомобіль марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по правій смузі дороги, у момент, коли автомобілі зрівнялися, не ввімкнувши покажчика лівого повороту, неочікувано для нього почав здійснювати рух вліво, після чого він почув різкий удар у праву сторону свого автомобіля і звук розбитого скла.

За клопотанням представника потерпілого апеляційним судом було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , яка пояснила, що була очевидицею дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31.08.2021 та зазначила, що автомобіль марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_2 ,під керуванням ОСОБА_1 , в салоні якого перебувала і вона, рухався по автодорозі з двома смугами для руху в попутному напрямку та перебував у лівій смузі дороги. В той час автомобіль марки «Opel Vivaro», який рухався по правій смузі дороги, у момент, коли автомобілі зрівнялися, не ввімкнув покажчика лівого повороту та став рухатись ліворуч, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів.

Окрім того, з долученого висновку експертизи № СЕ-19/107-23/1917-ІТ від 07.03.2023, яку проведено на підставі заяви представника потерпілого адвоката Кузьми К. І., вбачається, що в дорожній ситуації, яка склалася 31.08.2021, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля марки Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , повинен був керуватись технічними вимогами п. 9.2 (б), 9.4, 10.3 Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «дати дорогу»,

-5-

який є в п. 1.10 Правил дорожнього руху України. Також в дорожній ситуації, яка склалася 31.08.2021, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , повинен був керуватись технічними вимогами п. 12.3 чинних Правил дорожнього руху України, з посиланням на термін «небезпека для руху», який є в п. 1.10 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути даної пригоди для водія автомобіля марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , полягала у виконанні ним технічних вимог п. 9.2 (б), 9.4, 10.3 Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «дати дорогу», який є в п. 1.10 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, при заданих вихідних даних, водій автомобіля марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , не мав технічної можливості застосувати гальмування та, тим більше, не мав зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення з автомобілем марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування і уникнути зіткнення з моменту виникнення небезпеки для руху. В діях водія невідповідностей технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається. З технічної точки хору, при заданих вихідних даних, в діях водія автомобіля марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , вбачається невідповідність технічним вимогам п. 9.2 (б), 9.4, 10.3 Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «дати дорогу», недотримання яких в своїй сукупності, знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, за висновком експертизи № СЕ-19/107-23/1917-ІТ від 07.03.2023 водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 9.2 (б), 9.4, 10.3 та вимогу «дати дорогу», яка є в п. 1.10, Правил дорожнього руху України і такі порушення, перебувають в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Висновок судової інженерно-транспортної експертизи виготовлений уповноваженою на те особою, науково обґрунтований, не містить суперечностей та неоднозначного тлумачення обставин події, а отже ставити його під сумнів, як неналежний та недопустимий доказ, в апеляційного суду немає підстав.

Також апеляційним судом не встановлено обставин, за яких свідок ОСОБА_5 дала неправдиві свідчення, що у неї були підстави оговорити ОСОБА_3 , що вона є упередженою та/або зацікавленою у притягненні останнього до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, пояснення водія ОСОБА_3 про те, що він повернувся на свою смугу руху, коли потерпілий рухався ще позаду, не узгоджуються з вищевказаним висновком експертизи та іншими матеріалам справи.

Таким чином, саме пояснення водія ОСОБА_1 щодо механізму виникнення дорожньо-транспортної пригоди апеляційний суд розцінює як достовірні, оскільки вони узгоджуються з вищевказаним висновком експерта, протоколом про адміністративне правопорушення та іншими наявними в справі доказами, а також схемі дорожньо-транспортної приходи, підписаною уповноваженою особою без будь-яких зауважень, з яких об`єктивно вбачається, що ОСОБА_3 , неналежним чином проаналізував, врахував дорожню ситуацію, напрямку, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_3 , внаслідок порушення ним 13.1 Правил дорожнього руху України, наслідком чого стало пошкодження автомобілів.

-6-

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту порушення ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України, що стало обґрунтованою підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, будь-які докази відсутності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена і його дії слід кваліфікувати ст. 124 КУпАП.

Таким, чином оцінивши зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині підлягають до задоволення, а постанова скасуванню як незаконна та невмотивована.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що інкриміноване правопорушення вчинено 31.08.2021. Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 01.09.2022, тобто на час надходження справи до суду апеляційної інстанції, строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП України, закінчився. Відповідно провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Як зазначив, Вищий адміністративний суд України в своїх правових висновках, при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Враховуючи те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 , провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

-7-

Керуючись ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Кузьми К. І. задовольнити, поновити ОСОБА_1 та його представнику - адвокату Кузьмі К. І. строк на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2021.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Кузьми К. І. задовольнити частково.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2021 щодо ОСОБА_2 скасувати.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя