Справа № 473/6869/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"25" грудня 2023 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Казарєз К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер платника податків згідно з довідкою ДФС від 13.12.2023 року особу не можливо однозначно ідентифікувати,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі серія ВАВ № 985755 від 02.12.2023 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: «02.12.2023 р. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 перебуваючи у нетверезому стані, вчинив конфлікт з ОСОБА_2 , в ході чого ображав нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство».

Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був повідомлений про час та місце слухання справи рекомендованим листом, однак згідно з сайту Укрпошта трекінг відправлень - відправлення не вручене під час доставки 19.12.2023 року без зазначення причин цього. Про причини неприбуття до суду ОСОБА_1 не повідомив та клопотань про відкладення слухання справи - до суду не подав. Відповідно до ст.268 КУпАП справу було розглянуто у відсутності ОСОБА_1 в межах строків, що визначені ст.277 КУпАП, оскільки суд вжив всіх належних заходів для виклику особи рекомендованим листом, який ОСОБА_1 не отримав.

Судом були вичерпані всі засоби повідомлення ОСОБА_1 про час та місце слухання справи. Заявку на отримання смс-повідомлення поліцією до протоколу надано не було.

При цьому суд враховує, що розумним вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Окрім того, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце слухання справи листом, також на офіційному сайті Судової влади України дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні. У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, з моменту складання протоколу (02.12.2023 року) по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 згідно із вимогами ст.268 КУпАП.

Судом було досліджено матеріали провадження та встановлено, що окрім протоколу серія ВАВ № 985755 від 02.12.2023 року до матеріалів справи долучено письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 02.12.2023 року, з яких вбачається, що 02.12.2023 року між співмешканцями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 стався конфлікт, під час якого останній висловлювався в бік співмешканки словами нецензурної лайки та під час конфлікту розбив кілька тарілок та чашку.

Таким чином докази поліцією надані на потерпілу ОСОБА_3 , а в протоколі вказана потерпіла ОСОБА_2 . Копії документів, які посвідчують особу потерпілої, поліцією надано не було.

Також не вказано в протоколі ким доводиться ОСОБА_1 громадянці ОСОБА_2 .

Вирішуючи цю справу, суд враховує, що ч.1 ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед інших доказів і протоколом про адміністративне правопорушення.

Ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладає на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. даному випадку це посадові особи Національної поліції.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати зокрема вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Судом встановлено, що у протоколі серія ВАВ № 985755 від 02.12.2023 року поліцейський межі обвинувачення визначив наступним чином: «02.12.2023 р. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані, вчинив конфлікт з ОСОБА_2 , в ході чого ображав нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство».

Вказаний протокол не містить інформації про те, ким приходиться потерпіла особі відносно якої складено адміністративний протокол, відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено без додержання вимог статті 256 КУпАП, так у ньому відсутня інформація про ступінь родинних відносин між особою, відносно якої складено протокол та потерпілою.

У такому вигляді протокол не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Ці сумніви, відповідно до положень частини 3 статті 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, стосовно якої складено протокол.

Окрім того, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд враховує, що ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Ч.1 ст.173-2 КУпАП є бланкетною, а тому поняття, які в ній застосовуються, визначено нормами Закону України від 7 грудня 2017 року №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Ч.2 та ч.3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Таким чином, не зазначення в протоколі даних про те, до числа яких осіб, що визначені ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», належить ОСОБА_4 чи ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_1 - є підставою для закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.173-2 ч.1, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Копію постанови надіслати ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи відбувся без його участі відповідно до ст.268 КУпАП

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар