П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Федоренко Т.І., розглянувши протокол про порушення митних правил №0976/50000/23 від 25.05.2023 року, який надійшов з Одеської митниці Держмитслужби України у відношенні громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу №0976/50000/23 від 25.05.2023 року встановлено, що 25.05.2023 року о 00 год. 30 хв., в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Маяки- Удобне-Паланка» Одеської митниці в напрямку руху з України до Молдови прибув рейсовий автобус «Одеса-Кишинів» р/н. НОМЕР_1 (перевізник «ЄВРО-ЛЮКС»), під керуванням гр. України ОСОБА_2 (водій перевізник «ЄВРО-ЛЮКС»). Під час здійснення митного контролю та усного опитування, громадянка України ОСОБА_1 повідомила, що слідує до США транзитом через ОСОБА_3 та заявила, що товарів і предметів заборонених або обмежених законодавством України до переміщення через митний кордон України не переміщує. Під час огляду валіз громадянки ОСОБА_1 серед особистих речей без ознак приховування від митного контролю було виявлено предмет за зовнішніми ознаками схожий на музичний інструмент - скрипку (струний музичний смичковий інструмент, який має чотири струни), з ознаками старовини, коричневою кольору та смичок (дерев`яна палка з натягнутим уздовж пучком кінського волосу) які знаходиться у футлярі. Інформація щодо виробника, року виготовлення - відсутня.

Згідно з ч. 2 ст. 373 МК України, порядок вивезення (пересилання) громадянами за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою відчуження визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 13 Закону України від 21.09.1999 «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» Свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється. Відповідно до пункту 1.6 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 № 258 встановлено, що вивезення, тимчасове вивезення, утому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового ввезення) культурних цінностей з території України, зразок якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України» від 20.06.2000 № 984. Відповідно до «Переліку сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен», затвердженого наказом Міністерства культури України «Про затвердження інструкції про порядок оформлення права на вивезення, почасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» від 22.04.2002 №258, крім іншого, належать музичні інструменти за наявності одного з документів: фабричний паспорт, торгова квитанція, чек. ярлик на інструменті тощо, виготовлені після 1950 року, у т.ч.: фабричні серійні вітчизняного та зарубіжного виробництва; механічні та електромузичні.

Гр. ОСОБА_1 під час проходження митного контролю жодних дозвільних документів на право переміщення через державний кордон України вищевказаних предметів у неї не має.

Таким чином громадянка України ОСОБА_1 вчинила недекларування товарів, що підпадають під встановлені законодавством обмеження, щодо вивезення за межі митної території України.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) щетиною 3 статті 471 Митного кодексу України.

На підставі вищевказаних обставин, посадовими особами митниці було складено протокол про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, викликалась до суду, зокрема шляхом направлення смс-повістки на контактний номер телефону, вказаний в протоколі та судової повістки на адресу вказану в протоколі. Надала до суду заяву, відповідно до змісту якої просила розгляд справи здійснити за її відсутності, оскільки вона перебуває за межами України як біженка, також просила врахувати, що вона перебуває у стані вагітності.

Представник митниці Кептене Д.А. у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до відповідальності за ч.3 ст.471 МК України та застосувати стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

Як вбачається з матеріалів справи про порушення митних правил, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.10.2023 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України було повернуто до Одеської митниці Держмитслужби України для дооформлення, оскільки в матеріалах справи відсутній висновок експерта, що предмет за зовнішніми ознаками схожий на музичний інструмент скрипку є культурною цінністю.

Після дооформлення матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України надійшли до суду 16.11.2023 року та недоліки не були усунуті.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, ст.486 МК України, завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, ст.489 МК України, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Відповідно до вимог ст. 489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 487 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП та ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Судом досліджено надані докази, серед яких протокол про порушення митних правил, пояснення ОСОБА_1 , витяг з реєстру територіальної громади, фототаблиця.

Отже, будь-яких інших доказів суду не надано. Також суду не надано і після доформлення матеріалів справи будь-які докази на підтвердження того, що вилучений предмет - скрипка має ознаки культурної цінності.

Згідно з ч. 2 ст. 373 МК України, порядок вивезення (пересилання) громадянами за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою відчуження визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 13 Закону України від 21.09.1999 «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» Свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється. Відповідно до пункту 1.6 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 №258 встановлено, що вивезення, тимчасове вивезення, утому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового ввезення) культурних цінностей з території України, зразок якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України» від 20.06.2000 № 984. Відповідно до «Переліку сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен», затвердженого наказом Міністерства культури України «Про затвердження інструкції про порядок оформлення права на вивезення, почасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» від 22.04.2002 №258, крім іншого, належать музичні інструменти за наявності одного з документів: фабричний паспорт, торгова квитанція, чек. ярлик на інструменті тощо, виготовлені після 1950 року, у т.ч.: фабричні серійні вітчизняного та зарубіжного виробництва; механічні та електромузичні.

Визначення терміну «культурна цінність» міститься в статті 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», згідно з яким це - об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України, зокрема, оригінальні художні твори живопису, графіки та скульптури, художні композиції та монтажі з будь-яких матеріалів, твори декоративно-прикладного і традиційного народного мистецтва; рідкісні монети, ордени, медалі, печатки та інші предмети колекціонування.

Як вбачається з матеріалів справи, вилучені предмети на експертне дослідження не надсилалися, відповідного висновку експерта про визнання предметів культурною цінністю відсутній.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що суду не надано беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 зазначеного у протоколі адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, суд не наділений повноваженнями збирати докази та кваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому за таких обставин суд позбавлений можливості встановити вину ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 251-252, 280 КУпАП, ст.3, 95, 458-459, 470, 495, 522, 527 МК України, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України.

Вилучені предмети згідно протоколу про порушення митних правил №0976/50000/23 від 25.05.2023 року - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.І.Федоренко