Дата документу 26.06.2023Справа № 554/5437/23
Провадження № 3/554/2250/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 червня 2023 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., при секретарі судового засідання Деменко І. Л., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, має на утриманні одну неповнолітню дитину

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

14 червня 2023 року, близько 18 години, ОСОБА_1 за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, зокрема вислював словесні образи та погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров?ю останньої.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміновані особі адміністративні правопорушення

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до якої вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованих йому правопорушень

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав частково, зазначивши, що в день та час, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 282507 від 14 червня 2023 року (далі - Протокол), між ними з матір`ю виник конфлікт, в ході якого він дійсно висловлював стосовно неї словесні образи. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати та зазначив, що наразі конфлікт між ними вичерпаний. При цьому зауважив, що сплатити штраф в розмірі передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП він не має можливості.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши Протокол та матеріали, додані до нього, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з такого.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі - Закон № 2229-VIII), домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки.

Згідно положень ч. 2 ст. 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема на батьків (мати, батько) і дітей.

В своїх поясненнях під час складення Протоколу, які були досліджені в суді та які суд приймає в якості належного та допустимого доказу у справі, (а. с. 4) потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що 14 червня 2023 року, близько 18 години, за місцем мешкання її син - ОСОБА_1 , вчинив стосовно неї домашнє насильство психологічного характеру, зокрема висловлював словесні образи.

Такі ж обставини підтверджуються даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14 червня 2023 року (а. с. 3), згідно якого потерпіла ОСОБА_2 просила притягнути до відповідальності свого сина ОСОБА_1 , який 14 червня 2023 року вчинив стосовно неї домашнє насильство.

Свідок ОСОБА_3 , в своїх поясненнях під час складення Протоколу (а. с. 5), які були досліджені судом, підтвердила факт скоєння порушником інкримінованого йому правопорушення за обставин, викладених в Протоколі. При цьому зазначила, що 14 червня 2023 року, близько 18 години, в АДРЕСА_2 , вона сиділа в дворі біля під?їзду та чула, що в квартирі АДРЕСА_3 між матір?ю ОСОБА_2 та її сином ОСОБА_1 виник конфлікт, в ході якого останній висловлював словесні образи та погрози фізичною розправою.

Зі змісту електронного рапорту на ім?я начальника Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (а. с. 2) слідує, що 14 червня 2023 року від заявника ОСОБА_3 надійшло повідомлення за фактом того, що цього дня, о 18 год 23 хв, в АДРЕСА_1 відбувається сварка між сином та матір?ю, останній агресивно налаштований, вчиняє психологічне насильство та погрожує.

Наведені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі.

Таким чином, на підставі досліджених доказів судом поза розумним сумнівом встановлено, що 14 червня 2023 року, близько 18 години, ОСОБА_1 за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_2 , зокрема вислював словесні образи та погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров?ю.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що в діянні ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суд враховує характеристику його особи, ступінь вини, його поведінку як під час скоєння правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєного, а також його майновий стан, і приходить до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у виді адміністративного арешту, вважаючи, що це буде необхідним й достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн, які підлягають стягненню з правопорушниці.

Керуючись ст. ст. 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 3 (три) доби.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 відраховувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО