ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/928/23Головуючий у 1-й інстанції Катерняк О.М.
Провадження № 33/817/698/23 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Гурника В.О. на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в користь держави, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно постанови, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №052000 від 11.09.2023 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наступних обставин, викладених в протоколі: «11.09.2023 року о 03 год. 49 хв. в с. Боложівка по вул. Центральна водій керував транспортним засобом Шевроле Каптіва д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини роту, порушена координація рухів, почервоніння обличчя, нечітка вимова). Проходити огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Гурник В.О. просить скасувати постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року та закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що:

в матеріалах справи немає достатніх та допустимих доказів, які б свідчили, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння;

протокол про адміністративне правопорушення був складений у відсутності двох свідків;

ОСОБА_1 11 вересня 2023 року відсторонений від керування транспортним засобом не був;

матеріали відеофіксації не підтверджують той факт, що ОСОБА_1 був зупинений під час керування транспортним засобом;

працівники поліції не назвали конкретної причини зупинки водія згідно ст.35 ЗУ Про національну поліцію;

сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 доводи його захисника - адвоката Гурника В.О., які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №052000 від 11 вересня 2023 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 вересня 2023 року; відеозаписі, що долучений до матеріалів справи.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи немає достатніх та допустимих доказів, які б свідчили, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявних у справі відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт вживання ним спиртних напоїв, так як на запитання працівників поліції Спиртні напої вживали сьогодні?, ОСОБА_1 повідомив Канєшно, (файл VID52F-00-0003.MOV з 04:03:15 год).

Окрім цього, ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння обличчя, нечітка вимова) які були підставою для проведення огляду зафіксовані в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Як вбачається із матеріалів справи, відмова водій ОСОБА_1 спочатку погодився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, однак після надання йому відповідного пристрою продути його відмовився, а заявив намір проходити огляд в медичному закладі. Однак, згодом і від такого огляду на стан алкогольного сп`яніння він також відмовився. Вказані обставини фіксувалися поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів нагрудної відеокамери, а відповідні відеозаписи долучені до матеріалів справи і не викликають жодних сумнівів у їх достовірності об`єктивності. Тому доводи апеляційної скарги про скасування постанови суду через те, що протокол не було оформлено в присутності двох свідків відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, висновки якої ґрунтуються на вимогах закону (ч.2 ст. 266 КУпАП в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021р.).

Не відповідають дійсності твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 11 вересня 2023 року відсторонений від керування транспортним засобом не був, так як вбачається із відеозапису наявного у матеріалах справи, працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що він від керування транспортним засобом відсторонений (файл VID52F-00-0003.MOV з 04:06:25 год). Крім того, навіть у випадку незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення це не спростовує факту вчинення правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що матеріали відеофіксації не підтверджують той факт, що ОСОБА_1 був зупинений під час керування транспортним засобом, а також те, що працівники поліції не назвали конкретної причини зупинки водія згідно ст.35 ЗУ Про національну поліцію, то такі доводи спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема, факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 зафіксований доданими до протоколу відеозаписами. Також, даними відеозапису (файл VID52F-00-0003.MOV з 03:53:40 год) зафіксовано факт розмову ОСОБА_1 із працівниками поліції, з приводу того, що він керував транспортним засобом в комендантську годину за що і був зупинений (п.7 ст.35 ЗУ Про національну поліцію), на що останній не висловлює жодних заперечень з приводу факту керування ним транспортним засобом. Крім того, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 визнав той факт, що він керував транспортним засобом.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гурника В.О. залишити без задоволення, а постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя