Номер провадження: 33/813/1366/23
Номер справи місцевого суду: 522/5998/23
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - Карташов О.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Долгової В.І.,

захисника ОСОБА_1 - адвоката Чернієнко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чернієнко Антоніна Валеріївна, на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 23 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 23 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 15.03.2023 року о 14 годині 00 хвилин, по а/д М14 Одеса Мелітополь Новоазовськ на 184 км., керував транспортним засобом ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зірниці очей які не реагують на світло; порушення мови; не природна блідість обличчя. ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законному порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ДР України.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чернієнко А.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Апелянт вказує, що суд першої інстанції не дослідив у повному обсязі долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського та не надав можливості захиснику висловити всі доводи та аргументи на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 . Вказує, що поліцейським було допущено порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, але під тиском поліцейського в подальшому відмовився від проходження такого огляду. Також вказує, що ОСОБА_1 не мав ознак наркотичного сп`яніння. Зазначає, що ОСОБА_1 при складанні протоколу не були роз`яснені його права.

Просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 та його захисник адвокат Чернієнко А.В. не отримували, з текстом постанови захисник ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень 31 травня 2023 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Чернієнко А.В. в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, надала суду пояснення, аналогічні, викладеним у скарзі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне. Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 , або його захисником копії оскаржуваної постанови, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але необмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у постанові повністю знайшла своє підтвердження та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №044090 від 15.03.2023 року; відеозаписом з місця події, яке є повним та змістовим, іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо відповідності процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 вимогам законодавства, апеляційний суд зазначає наступне.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційним судом досліджено долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського №471350 з якого вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 відмовився (14:08:06).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я під тиском поліцейського є безпідставними, оскільки з дослідженого відеозапису не вбачається будь-яких дій працівників поліції щодо застосування тиску стосовно ОСОБА_1 , так само в матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення стосовно нього працівниками поліції будь-яких незаконних дій при складанні протоколу про адміністртивне правопорушення.

Також апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а також не роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 його прав.

З протоколу про про адміністративне правопорушення серії ААД №044090 від 15.03.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, неприродна блідість.

ОСОБА_1 був ознайомлений з протоколом, підписав його та пояснень чи заперечень щодо змісту протоколу не висловив, що підтверджується дослідженим судом відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Враховуючи викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.

При перевірці висновків в постанові суду першої інстанції, у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували зазначені висновки.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чернієнко А.В. підлягає залишенню без задоволення, а постанова Приморського районного суду міста Одеси від 23 травня 2023 року залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду міста Одеси від 23 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чернієнко Антоніна Валеріївна, залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 23 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов