КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 373/1098/22
Апеляційне провадження
№ 33/824/555/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2022 року (суддя Лебідь В.В.) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у роз мірі 496грн 20коп.

Постановою судді визнано доведеним, що ОСОБА_1 1 липня 2022 року о 22 годині 45 хвилин по вул. Філіпова, 13-Е в смт. Пісківка Бучанського району Київської області, керував транспортним засобом «BMW 530D», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено результатом огляду за допомогою приладу «Drager» № ARLM-0289, тест № 567, результат тесту 0,53 проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 зазначає, що працівниками поліції йому не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу«Drager», він у присутності свідка ОСОБА_2 висловив незгоду із результатом огляду та запропонував пройти повторний огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, що має право на проведення такого огляду, однак інспектором УПП в Київській області Міщуком О.О. йому було відмовлено у проходженні повторного огляду. Вказує, що у цей момент боді-камера патрульного поліцейського була вимкнута.

Крім цього ОСОБА_1 посилається на те, що суддею першої інстанції не було допитано свідка ОСОБА_2 , оскільки той перебуває в складі Пісківської територіальної оборони Бучанського району Київської області, а тому прибути до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області не мав змоги у зв`язку із виконанням службових обов`язків.

Також ОСОБА_1 зазначає, що ним заявлялось клопотання про передачу матеріалів справи за підсудністю до Бородянського районного суду Київської області, тобто за місцем скоєння адміністративного правопорушення, проте у його задоволенні

було безпідставно відмовлено.

31 січня 2023 року захисником ОСОБА_1 - адвокатом Лещенком Ю.В. подані письмові пояснення, у яких захисник зазначає, що доданий працівниками поліції до матеріалів справи відеозапис є неповний та змонтований із кількох фрагментів, а саме: з боді-камери 470325 видалено фрагмент відеозапису тривалістю 28 хвилин 14 секунд із 23:20:31 год. до 23:48:45 год.; з боді-камери 470340 - фрагмент тривалістю 28 хвилин 16 секунд. Захисник стверджує, що саме у цей проміжок часу ОСОБА_1 висловив свою незгоду із результатом огляду за допомогою пристрою «Drager» та запропонував працівникам патрульної поліції пройти огляд в закладі охорони здоров`я, проте отримав відмову. На думку захисника, поліцейськими було умисно спотворено доданий до матеріалів справи відеозапис з метою приховання факту незгоди водія ОСОБА_1 із результатами огляду.

Захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 дійсно зазначив, що вживав пиво, однак це пиво було без вмісту алкоголю, а тому ОСОБА_1 був упевнений в тому, що алкоголь у його крові відсутній, однак працівники поліції, після проведення огляду за допомогою приладу «Drager», відмовили ОСОБА_1 у проходженні повторного огляду у закладі охорони здоров`я.

Крім цього, захисник зазначає, що патрульними поліцейськими було позбавлено ОСОБА_1 можливості скористатись послугами адвоката та шляхом введення в оману змушено підписати протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд. Підписуючи протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначив, що він не погоджується із причиною зупинки, однак захисник вважає, що даний запис слід трактувати як незгоду із усіма діями поліцейських.

У судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував, що на момент огляду не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а вживав лише квас та безалкогольне пиво. Зазначав, що він не погоджувався із результатом огляду за допомогою приладу «Drager» та просив про проходження огляду у медичному закладі, однак отримав відмову, а про можливість самостійно пройти огляд працівниками поліції йому роз`яснено не було.

Свідок ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_1 дійсно було відмовлено в огляді в закладі охорони здоров`я.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лещенка Ю.В., які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_2 , переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме:

верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 065809 від 1 липня 2022 року, у цей день о 22 год. 45 хв. за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., смт. Пісківка, вул. Філатова, 13-Е водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 530D», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» № ARLM-0289, результат тесту № 567 - 0,53 проміле (с.с. 1).

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та надав пояснення, що не згоден із причиною зупинки.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Відповідно до приписів п. п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Відповідно до п.2.9.«а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під

впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

Частинами 1 - 3 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 1 Р.ІІ Інструкції № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (пункт10 Р.ІІ Інструкції № 1452/735).

З приєднаного до матеріалів справи відеозапису з відеокамери поліцейських 470352 та 470340 вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівником поліції були виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер».

Також наявний відеозапис підтверджує, що працівником поліції були дотримані всі вимоги нормативних актів щодо його дій при здійсненні огляду ОСОБА_1 із застосуванням спеціального технічного засобу і порушень з переглянутого відеозапису

виявлено не було.

З роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 7510» АRMF 0289 вбачається, що результат тесту позитивний та дорівнює 0,53‰ (с.с.2).

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів міститься підпис ОСОБА_1 , що він згоден з результатами огляду (с.с.3).

На відеозаписі не зафіксована незгода ОСОБА_1 з результатами огляду, не міститься такого запису і у протоколі про адміністративне правопорушення, де ОСОБА_1 мав можливість про це зазначити, а відтак доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 висловлював свою незгоду з результатами огляду є безпідставними.

Крім того, ОСОБА_1 був ознайомлений з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я бажання не висловив (с.с. 4).

Також апеляційний суд враховує, що під час спілкування з працівниками поліції водій ОСОБА_1 повідомив, що вживав пиво при цьому не зазначав, що воно було безалкогольне, а також не заперечував, що має ознаки алкогольного сп`яніння, про які зазначає працівник поліції.

Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції ОСОБА_1 не роз`яснені його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оскільки нормами КУпАП на працівників поліції не покладено обов`язки роз`яснювати права особи, передбачені ст. 63 Конституції України, а у статті 268 КУпАП визначені права, які має особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 працівниками поліції не притягувався до адміністративної відповідальності.

Посилання в апеляційній скарзі, що суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області безпідставно не задовольнив клопотання ОСОБА_1 про передачу справи для розгляду до Бородянського районного суду Київської області, є необґрунтованими, так як з матеріалів справи вбачається, що постановою від 19 вересня 2022 року матеріали справи були передані до Бородянського районного суду Київської області. Однак, постановою судді Бородянського районного суду Київської області від 3 жовтня 2022 року повернуті до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, як безпідставно направлені.

Доводи захисника Лещенка Ю.В., що наданий суду відеозапис досліджуваних подій є неповним і саме у проміжку часу, який відсутній на відеозаписі, ОСОБА_1 висловив свою незгоду з результатами проведеного огляду та результатами тесту, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки долучений до протоколу відеозапис події відповідає Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 №1026, має чітку і логічну послідовність подій, що мали місце, розвиток спілкування співробітників поліції із водієм, на ньому чітко зафіксовано пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та проходження самого огляду, цифровий показник якого становить 0,53‰, тобто всі події, що стосуються безпосередньо складу ст. 130 КУпАП.

Ні після проходження огляду на стан сп`яніння, ні при підписанні акту огляду та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловлював своїх заперечень стосовно результатів огляду.

Безпідставним є посилання ОСОБА_1 на те, що судом першої інстанції, не було досліджено обставини справи, а його не було повідомлено про судовий розгляд, оскільки матеріали справи містять докази виклику ОСОБА_1 , у тому числі і на 15 грудня 2022 року, шляхом повідомлення у телефонному режимі, що не заборонено нормами КУпАП, однак ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань суду не направив, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на комплексі доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Судом першої інстанції дотримані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, висновок суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху є правильним, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, порушень норм матеріального та процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт