Справа № 161/2954/23
Номер провадження: 3/161/1385/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., при секретарі Коржик Н.В., за участі захисника адвоката Комарницької О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Добропілля Донецької обл., громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувався, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

19.02.2023 року о 22:25 в с. Борохів Луцького р-ну по вул. Відродження, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що до моменту його зупинки працівниками поліції він алкогольних напоїв на вживав, законні підстави для зупинки його транспортного засобу у працівників поліції були відсутні. Натомість, в ході спілкування зі співробітниками поліції останні йому повідомили, що від нього, а також із салону його транспортного засобу відчувається запах алкоголю. Також, співробітники поліції звинуватили його у тому, що під час руху автомобіля він порушив ПДР України не був пристебнутий ременем безпеки. Такі дії співробітників поліції він вважав незаконними, а тому з даного приводу звернувся на гарячу лінію служби «102». Надалі, інспектором поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та з метою забезпечення такого залучено двох свідків працівників служби охорони. Оскільки незаконні дії працівників поліції продовжувалися, на службу «102» він звертався повторно. Вважаючи дії працівників поліції були незаконними, він повідомив, що в нього існують сумніви щодо належного технічного стану приладу «Драгер», але від проходження такого огляду він не відмовлявся. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я співробітники поліції йому не пропонували. Він був позбавлений можливості самостійно пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, так як на той час почалася комендантська година. Зазначені обставини стали підставою для звернення зі скаргою на дії працівників поліції, яку він подав уже під час перебування даної справи в суді. Також стверджує, що на момент його зупинки поліцейськими в салоні його транспортного засобу також перебувала ОСОБА_2 , яка вживала алкоголь.

Також, до матеріалів справи було долучено письмові пояснення ОСОБА_1 від 17.04.2023 року (а.с. 30-31).

Захисник ОСОБА_1 адвокат Комарницька О.О. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого правопорушення. Також захисник зазначила, що під час оформлення щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції було грубо порушено вимоги Порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

На переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 061407 від 19.02.2023 року, складеного інспектором СРПП ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській обл. ст. лейтенантом поліції Лучком Ю.Г. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказаний протокол складений в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 1);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.02.2023 року з якого слідує, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с. 3);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запаху алкоголю з порожнини рота; результат огляду ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с. 4);

-рапортом поліцейського СРПП ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській обл. ст. лейтенанта поліції Лучка Ю.Г. від 19.02.2023 року в якому останній повідомив про обставини виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та про фіксацію відмови останнього від проходження відповідного огляду (а.с. 5);

-довідкою заступника начальника ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області підполковника поліції О. Демчука від 20.02.2023 року вих. № 1516/50/3 з якої слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має повторності вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП; останній 04.07.2020 року отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 (а.с. 6);

-відеозаписами із відеореєстратора, встановленого в салоні службового автомобіля поліції та із нагрудної боді-камери поліцейського на яких зафіксовано наступні обставини. Під час здійснення патрулювання 19.02.2023 року о 22:25, в с. Борохів Луцького р-ну по вул. Відродження працівниками поліції було виявлено транспортний засіб VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Водія даного автомобіля було зупинено, а також роз`яснено, що причиною цьому було порушення ним вимог щодо користування ременем безпеки. Крім того, інспектором поліції було констатовано, що від водія, а також із салону транспортного засобу, відчувається запах алкоголю. ОСОБА_1 висловлював свою незгоду із законністю його зупинки працівниками поліції, мотивуючи цим свою відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер». Інспектор поліції роз`яснив водію, що його дії можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку проте такі в жодному разі не є підставою для порушення вимог п. 2.5 ПДР України. Також, ОСОБА_1 було роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю доказів порушення ним вимог щодо користування ременем безпеки, відповідна постанова відносно нього виноситися не буде. Надалі, для проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки працівниками поліції було залучено двох свідків. У присутності вказаних свідків водію неодноразово пропонувалося пройти освідування на стан сп`яніння, проте, ОСОБА_1 , висловлюючи сумнів щодо неупередженості свідків, технічного стану приладу «Драгер» фактично відмовився пройти огляд на стан сп`яніння. Надалі щодо водія ОСОБА_1 інспектором поліції були складені адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 7);

-поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні пояснив, що він є працівником служби охорони «Варта». Під час виконання посадових обов`язків спільно зі своїм колегою ОСОБА_4 ними був отриманий телефонний дзвінок від працівників поліції, які попросили їх прибути в с. Борохів на місце зупинки водія, в якого вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння. Під`їхавши на місце події вони побачили чоловіка, як надалі виявилося це був ОСОБА_1 , який перебув у збудженому стані та з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Останній стояв поруч з транспортним засобом, в якому також знаходилося дві жінки. Ствердив, що у його присутності ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціального технічного приладу на місці зупинки, так і в медичному закладі відмовився;

-поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , з яких слідує, що він є працівником служби охорони «Варта». Під час несення служби до них звернулися поліцейські з прохання взяти участь у якості свідка при проходженні водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце події спільно з ОСОБА_3 , вони дізналися, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, оскільки від даного водія працівники поліції відчували запах алкоголю з ротової порожнини. На його думку, в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння були відсутні, проте дійсно в його присутності останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і на місці його зупинки, і в медичному закладі охорони здоров`я.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має, в свою чергу ОСОБА_1 та його захисником такі докази належними, допустимими, достатніми та достовірними засобами доказування спростовані не були.

Так, в ході розгляду справи судом стороною захисту заперечувалася та обставина, що у працівників поліції були наявні законні підстави для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а відтак й для подальшого проведення процедури освідування його на стан алкогольного сп`яніння.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення вимог ПДР України у зв`язку з тим, що він не був пристебнутий ременем безпеки.

Суд вважає, що передбачені п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстави для зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 наявні були, оскільки працівники поліції за час зупинки автомобіля вбачали порушення його водієм ПДР України, і лише, надалі, після зупинки транспортного засобу та під час спілкуванні з водієм автомобіля, встановили про відсутність порушення Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 .

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що як на час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , так і на даний час, в Україні діє режим воєнного стану, у зв`язку з чим працівникам поліції надано право зупинки будь-яких транспортних засобів (на блокпостах чи під час патрулювання), що хоча і може призвести до звуження певних прав особи, проте, на переконання суду, таке звуження прав особи є виправданим під час дії режиму воєнного стану.

При цьому, якщо на думку водія ОСОБА_1 вищевказані дії працівників поліції мали ознаки незаконних, останній мав право оскаржити такі дії у встановленому законом порядку, проте зазначене не давало йому, як водію транспортного засобу, достатніх правових підстав для порушення вимог п. 2.5. ПДР України.

Сам по собі факт звернення ОСОБА_1 на гарячу лінію служби «102» в жодній мірі не підтверджує незаконність дій працівників поліції.

На день розгляду справи судом, дії працівників поліції за зверненням ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, незаконними не були визнані, доказів незаконності таких дій при розгляді судом даної справи, ані ОСОБА_1 , ані його захисником, суду не надано.

Також, ОСОБА_1 , як під час оформлення щодо нього адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і в судовому засіданні, посилався на упередженість свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , залучених працівниками поліції для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), - огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Судом встановлено, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є працівниками поліції, належні, допустимі, достатні та достовірні докази будь-якої зацікавленості свідків у результаті розгляду справи, ОСОБА_1 та його захисником суду не надані, а судом в ході розгляді справи не отримані.

Той факт, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з`явилися на місце події на прохання співробітників поліції, сам по собі, не свідчить про їх зацікавленість у результаті розгляду даної справи.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст.ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їх підписами, а тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази.

Крім того, показання свідків об`єктивно узгоджуються з подіями, відображеними як на відеозаписах з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, так і відображеними на відеозаписі, наданому ОСОБА_1 .

Варто зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння був зафіксований також із використанням спеціальних технічних засобів, що відповідає ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Пояснення допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 жодним чином не спростовують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України.

Суд також вважає, що стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження того, що на момент відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», існували об`єктивні підстави ставити під сумнів технічну справність приладу «Драгер», такі доводи ОСОБА_1 є виключно його суб`єктивним сприйняттям обставин події.

Невизнання своєї вини ОСОБА_1 суд розцінює як обраний ним спосіб захисту, який має ціллю уникнути відповідальності за вчинене.

Крім того, наданий ОСОБА_1 електронний доказ відеозапис, здійснений на власний технічних пристрій, також не спростовує, докази надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, він повністю узгоджується і не протирічить відеозапису, здійсненому працівниками поліції за допомогою нагрудного відеореєстратора.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 2, 4 Розділу І Інструкції, - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_1 відчувається запах алкоголю з порожнини рота.

Згідно п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

В ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 04.07.2020 року отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , а тому останній в розумінні ПДР України відноситься до категорії «водій».

Отже, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності (як водій), тягне за собою виключно накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При обранні міри адміністративної відповідальності, суд також враховує ту обставину, що адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП є найбільш тяжкими порушеннями у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість даного правопорушення обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Враховуючи обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

На підставі ст. ст. 7, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська