Справа № 761/4816/23
Провадження № 3/761/1747/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, за участі секретарів Недоснованої К.В., Ткачук Х.І., представників митного органу Григораша Д.І., Головатюка С.В., захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил Стрюк С.В.., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, в режимі відеоконференції, справу про порушення митних правил, яка надійшла від Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «Дніпрохім» (), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

за порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадження Шевченківського районного суду м. Києва від Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України надійшов протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого у період з 01.01.2021 по 31.05.2022 підприємством ТОВ «Дніпрохим» () оформлено Товар за 3 митними деклараціями в режимі імпорт загальною вагою брутто - 46 287 кг., нетто - 45 375 кг., загальною фактурною вартістю 80 994.38 дол. США, загальною митною вартістю 2 448 007,83 грн.

Митні оформлення здійснювались на підставі зовнішньоекономічної угоди від 24.01.2020 року № 2401 укладеної між покупцем ТОВ «Дніпрохим» () та продавцем DNEPROCHEM BALTIC UAB (Ресубліка Литва, м. Вільнюс, пр. Гедимина, 22, LT 01103).

Відповідно до підпункту д) пункту 5 частини 1 статті 335 Митною кодексу України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі документи (дозволи, сертифікати), що підтверджують показники товару.

З метою підтвердження якісних характеристик Товару підприємством ТОВ «Дніпрохим» () до митного оформлення подавалися сертифікати якості: Certificate of Analysis 24А2290В від 22.04.2022 та Certificate of Analysis 24A2290A від 22.04.2022.

Документи до митного оформлення подавались підприємством ТОВ «Дніпрохим» () через митного брокера ФОП ОСОБА_2 (код ДРФО НОМЕР_2 ) на підставі.договору від 01.04.2021 №0104

Проведеною перевіркою зазначених митних оформлень встановлено, що до митного оформлення надавались сертифікати з якісними характеристиками Товару за одним показником текучості розплаву при навантаженні 2,16 кгс. однак на офіційному сайті виробника компанії «MONTACHEM INTERNATIONA! INC» (Сполучені Штати) http://і фізичні характеристики даного Товару надаються за двома показниками текучості розплаву і значення показника при навантаженні 21,6 кгс підпадають під заходи тарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Координаційно-моніторинговою митницею 19.07.2022 направлено лист №7.9-1/27/14/860 на компанію «MONTACHEM INTERNATIONAL INC» (Сполучені Штати) з метою отримання інформації щодо показника текучості розплаву Товару при навантаженнях 2,16 кгс та 21,6 кгс.

01.09.2022 (вхідний Координаційно-моніторингової митниці від 01.09.2022 №1913/14-18) компанія «MONTACHEM INTERNATIONAL INC» (Сполучені Штати Америки) повідомила Координаційно-моніторингову митницю про те, що наданий їй митницею технічний паспорт є старим, а на офіційному сайті компанії є новий технічний паспорт Товару, згідно якого показники теку чості розплаву при навантаженні 21,6 кгс. складають 8,5 грам/10 хвилин, тобто підпадають під заходи тарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і відповідно при митному оформленні Товару повинно застосовуватись антидемпінгове мито.

Згідно з рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 20.11.2020 № СП-466/2020/4411-03 «Про застосування попередніх спеціальних заходів щодо імпорту в Україну полімерних матеріалів незалежно від країни походження та експорту», застосовано спеціальні заходи щодо імпорту в Україну товару незалежно від країни походження та експорту за таким описом: поліетилен у гранулах білого кольору (без додавання барвників або пігментів) 2-5 мм з питомою густиною більше 0,940 г/см3 і водночас показником текучості розплаву (ПТР) 5-17 грам/10 хвилин при навантаженні 21,6 кгс, або показником текучості розплаву (ПТР) 0,34-0,37 грам/10 хвилин при навантаженні 5,0 кгс або показником текучості розплаву (ПТР) 0,06-0,08 грам/10 хвилин при навантаженні 2.16 кгс. що може класифікуватись за кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Спеціальні заходи застосовано строком на три роки шляхом запровадження спеціального мита у розмірі:

- з дня застосування спеціальних заходів - 12,4%;

- через 12 місяців із дня застосування спеціальних заходів - 12,0%;

- через 24 місяці з дня застосування спеціальних заходів - 11,5%.

З метою встановлення сум несплаченого мита Координаційно-моніторинговою митницею направлено лист від 08.09.2022 №7.9-1/27-2/7/1230 до Волинської митниці, якою оформлювався Товар. Згідно листа-відповіді Волинської митниці від 16.09.2022 № 7.3-20/10188 сума митних платежів, які підлягали б сплаті у разі застосування антидемпінгового мита становить 352 513,13 три (в точу числі, антидемпінгове мито - 293760,94 грн., недонараховане ПДВ 58 752,19 гри).

Відповідно до ч.1 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з вимог п. 6 (а,в) ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України - митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: ставки митних платежів: суми митних платежів.

Відповідно до ч.1 ст. 275 Митного кодексу України у випадках, передбачених законами України (якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України), з метою захисту економічних інтересів України та українських товаровиробників у разі ввезення товарів на мигну територію України, незалежно від інших видів мита, можуть застосовуватися особливі види мита: спеціальне мито, антидемпінгове мито, компенсаційне мито, додатковий імпортний збір

Згідно з ч.1 ст. 293 Митного кодексу України - особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант.

У відповідності до ч.1 ст. 295 Митного кодексу України, митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Згідно з ч.8 ст.264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МКУ - суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Посадова особа підприємства - керівник та інші працівники підприємства (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи.

Відповідно до статті 65 Господарського кодексу України: пункт 3 - для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства, пункт 5 - керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Відповідно до відомостей інформаційних баз даних, в тому числі й тих, що перебувають у вільному доступі, з 01.01.2021 по 31.05.2022 директором ТОВ «Дніпрохим» () був громадянин України ОСОБА_1 .

Таким чином посадова особа, уповноважена складати протокол стверджує, що ОСОБА_1 , директор ТОВ «Дніпрохим» (), вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів на загальну суму 352 513,13 грн (в тому числі, антидемпінгове мито - 293760,94 грн., недонараховане ПДВ - 58 752,19 грн) шляхом подання до митного оформлення сертифікатів якості з недостовірними відомостями щодо фізичних характеристик Товару.

Отже, ОСОБА_1 , директору ТОВ «Дніпрохим» () інкриміновано вчинення дій, які містять ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

В ході судового розгляду захисник Стрюк С.В. клопотала про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях директора ТОВ «Дніпрохим» - ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, на підтвердження чого надала письмові пояснення. Наголошувала, на відсутності умислу у ОСОБА_1 на вчинення правопорушення. Крім того вказувала, що обов`язок перевірити достовірність документів покладений на митні органи. Окремо адвокат наголошувала на тому, що вважає, що дана справа не підсудна суду і має розглядатись митним органом, а також на порушення строків складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Представники Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України Григораш Д.І. та Головатюк С.В. в ході судового розгляду просили визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів. Крім того ОСОБА_3 зазначав, що ОСОБА_1 мав самостійно перевірити інформацію у виробника товару, а не покладатись на інформацію, надану продавцем.

Заслухавши пояснення захисника, доводи представників митниці, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Першочергово суд вважає за необхідне надати оцінку твердженням захисника щодо непісудності вказаної справи місцевому суду.

Так, суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам судового провадження, що Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо врегулювання питання притягнення до адміністративної відповідальності за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів» (№ 2760-IX) від 16 листопада 2022 року, було внесено зміни до ст. 522 МК України, а саме: у частині першій слова та цифри "статті 481, статтею 485 цього Кодексу" замінено словами та цифрами "статті 481 цього Кодексу"; у частині другій цифри "482-484" замінено цифрами "482-485".

Таким чином, ч. 2 ст. 522 МК України в чинній редакції передбачає, що справи про порушення митних правил, передбачені частиною шостою статті 470, частиною третьою статті 471, статтями 472, 473, 476, частиною шостою статті 481, статтями 482-485 цього Кодексу, а також усі справи про порушення митних правил, вчинені особами, які не досягли 18-річного віку, розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями).

Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи захисника щодо непідсудності даної справи місцевому суду, та вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 2 статті 83 Митного кодексу України встановлено, що для поміщення товарів у митний режим експорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари, виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини 8 статті 257 Митного кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 (зі змінами) «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», декларант в гр. 31 має вносити відомості про товар, зокрема зазначає торгівельну марку, виробника товару та найменування країни походження товарів.

Відповідальність за ст. 485 МК України настає у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

З об`єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, а саме: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 року у справі № 725/3788/16-а зазначив, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

При цьому, Верховний Суд у постанові від 22.05.2020 у справі № 751/1477/20 (провадження №К/9901/45268/18) зауважив, що відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 485 МК України порушення митних правил має місце, зокрема, у разі заявлення декларантом у митній декларації: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

При цьому, ст.485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Відповідно до ч.1 cт.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП закріплено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своє, дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України утворюють умисні, цілеспрямовані дії, зокрема про надання декларантом неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Згідно зі статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, суд звертає увагу на те, що посилаючись на той факт, що американська компанія «MONTACHEM INTERNATIONAL INS» повідомила митницю про те, що «наданий митницею технічний паспорт на товар є старим», уповноваженою особою при складанні протоколу про порушення митних правил не було враховано, що згідно п. 3.2. Контракту №2401 укладеного між ТОВ «Дніпрохим», як покупцем, та компанією DNEPROCHEM BALTIC UAB (Республіка Литва), як продавцем, визначено, що сертифікат якості надає продавець. ТОВ «Дніпрохим» не купувала у компанії «MONTACHEM INTERNATIONAL INS» Товар, а придбала його у третій особи компанії DNEPROCHEM BALTIC UAB (Республіка Литва), яка виступала як продавець і відповідно надала сертифікат якості на Товар.

При цьому митним органом, на час митного оформлення товару, не було витребувано жодного додаткового документу у ТОВ «Дніпрохим». В той же час, оформлення мало неодноразовий характер. Жодного разу, як про це стверджує захисник, митниця не витребувала документів для перевірки наданої декларантом інформації щодо коду товару, такі доводи захисника не заперечувались з боку представників митного органу в ході судового розгляду

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Також, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015року у праві №5-рп/2015 визначено, що у наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскільки докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджено в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України, адже в останнього були обгрунтовані підстави вважати, що ТОВ «Дніпрохим» подано належні документи, що містять правдиві відомості, з огляду на те, що такі відомості ТОВ «Дніпрохим» було отримано від юридичиної особи, в якої ТОВ «Дніпрохим» безпосередньо придбало зазначений у протоколі товар, і в той же час представниками митного органу не наведено жодних обгрунтованих доводів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , мав обов`язок додатково перепровіряти отримані ним від продавця товару - компанії DNEPROCHEM BALTIC UAB (Республіка Литва), відомості щодо якісних показників товару.

Відповідно до положень ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов:

1) про проведення додаткової перевірки;

2) про накладення адміністративного стягнення;

3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, справа про порушення митних правил, передбачене статтею 485 МК України, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за недоведеністю в його діях складу порушення митних правил.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 485, 524, 526, 527, 528 МК України, ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст.485 МК України, закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк