КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року

справа № 752/6589/23

провадження № 33/824/5318/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Іщука Євгена Миколайовича на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Голосіївського районного суду міста Києвавід 13 жовтня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. в дохід держави та позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) коп.

Не погоджуючись із постановою суду захисник ОСОБА_1 - Іщук Є.М. подав апеляційну скаргу, в якій оскаржувану постанову просив скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що при ухваленні постанови, суд першої інстанції не взяв до уваги письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи.

Зазначає, що з відеозапису вбачається, як представники поліції відразу вказали останньому про перебування ним за кермом в стані алкогольного сп`яніння, а направлення виписано вже після вручення водію протоколу.

Вказує, що ОСОБА_1 при складанні протоколу не було належно роз`яснено і забезпечено право на допомогу адвоката, що є процесуальним порушенням його права на захист. Крім того, в матеріалах справи наявна розписка невідомої особи, якою підтверджено факт її відсторонення від керування транспортним засобом.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 333516 від 26 березня 2023 року о 23 год 35 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA Rio», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Голосіївському, 116 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, такі як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Факт відмови був зафіксований за допомогою спеціальних технічних приладів - на нагрудні камери поліцейських № 470785 і № 473577, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується наявними матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 26 березня 2023 року;

- протоколом про адміністративне затримання від 26 березня 2023 року;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 березня 2023 року;

- відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, виявлені працівниками поліції 26 березня 2023 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п. 2, 3 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, на що отримує відмову останнього, після чого інспектор зазначає, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що з відеозапису вбачається, як представники поліції відразу вказали останньому про перебування ним за кермом в стані алкогольного сп`яніння, а направлення виписано вже після вручення водію протоколу, відхиляються судом як безпідставні, оскільки з відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд в установленому законом порядку для визначення стану сп`яніння, а саме запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки або у лікаря, при цьому були роз`яснені наслідки відмови. Проте від обох запропонованих варіантів огляду, останній відмовився.

Обгрунтування апеляційної скарги, що ОСОБА_1 при складанні протоколу не було належно роз`яснено і забезпечено право на допомогу адвоката, що є процесуальним порушенням його права на захист, спростовується таким доказом, як відеозапис з нагрудної камери поліцейських № 470785 і № 473577 та не відхиляє факту відмови останнього від проходження огляду та не впливає на кваліфікацію правопорушення. Тому судом не приймається даний довід.

Посилання захисника на розписку невідомої особи, яка міститься щодо підтвердження факту відсторонення даної особи від керування транспортним засобом, суд не бере до уваги, оскільки дана обставина не впливає на кваліфікацію правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Іщука Євгена Миколайовича - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя