"21" грудня 2023 р. Справа № 363/3322/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в місті Києві ДПП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

04 червня 2023 року о 23 год. 50 хв. в с. Нові Петрівці Вишгородського р-ну Київської обл.. по вул. Свято-Покровська, 1В, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора «Alcotest» Драгер 6820, тест № 2810, результат огляду 1,62 проміле, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складання протоколів ОСОБА_1 заперечень та зауважень не виклав, у протоколі проставив особисті підписи, зазначив, що пояснення надасть у суді.

Зазначені обставини підтверджуються:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 268643, із якого вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім під час складання протоколу, підписав його, жодних заперечень чи скарг не залишив;

- довідкою з ІПНП «Армор» про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 , що свідчить про наявність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами відповідної категорії;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного під відео фіксацію на службову бодікамеру та в присутності ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою газоаналізатору «Alcotest» Drager 6820, результат 1,62 проміле, залишив власноручний підпис, жодних заперечень чи зауважень стосовно огляду на стан сп`яніння не виклав;

- тест-чеком з газоаналізатору «Alcotest» Drager 6820 від 04 червня 2023 року, результат тесту 1,62 проміле;

- відеозаписом, із якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції на території блокпосту, в ході спілкування з поліцейськими у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, про що йому одразу було повідомлено, надалі йому було запропоновано під відео фіксацію на службову бодікамеру пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер 6820, на дану законну вимогу співробітника поліції ОСОБА_1 відповів згодою, після забору повітря з легень ОСОБА_1 у газоаналізатор, якому передувало декілька десятків невдалих спроб забору повітря у алкотестер, в ході яких ОСОБА_1 намагався ухилитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та ввести в оману прилад Драгер 6820 та поліціянтів, результат огляду був позитивний 1,62 проміле, що є перевищенням допустимої норми алкоголю у видихаємому повітрі, яка становить 0,20 проміле, далі співробітник поліції запропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для більш детального огляду у разі його незгоди з результатами огляду, проведеного на місці зупинки, на що ОСОБА_1 сказав що згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, надалі йому було повідомлено, що на нього буде складено адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- розпискою ОСОБА_2 про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами;

- витягом з ІПС МВС України «Армор».

ОСОБА_1 подав письмові пояснення, у яких стверджував що протокол про адміністративне правопорушення є незаконним та таким, що складений з чисельними порушеннями законодавства, просив суд прийняти рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Посилався на наявні порушення при складанні адміністративного матеріалу, а саме: працівники поліції не повідомили йому про причину зупинки транспортного засобу, на відеозаписі не вбачається наявність у нього ознак сп`яніння, його не було ознайомлено з його правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, алкотестер, за допомогою якого він проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, був несправним, було порушено порядок проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер, на нього чинився психологічний тиск з боку співробітників поліції, було порушено порядок здійснення відео фіксації адміністративного правопорушення.

В суді ОСОБА_1 в суді показав суду, що його зупинили працівники поліції на блок посту на виїзді із с. Нові Петрівці, не представились, не роз`яснювали права, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводили з порушенням, муштук використовувався декілька разів без його зміни. Після огляду на стан сп`яніння був здивований, що показники драгеру 1.62 проміле. Після роз`яснень поліцейського, що в лікарні проводять огляд за допомогою такого приладу Драгер, на огляді в лікарні не наполягав. Стверджував, що алкоголь не вживав. Автомобіль був переданий його брату.

Захисник адвокат Лещенко Ю.В., у суді посилався на наявні порушення поліцейськими при складанні протоколу, а саме: огляд проводився у порушення інструкції, відповідно до вимог використання муштука є одноразовим, прилад Драгер, за допомогою якого проводився огляд зникає з поля зору відеозапису, а тому є сумніви у його результатах, відео переривається та не є єдиним записом подій.

Свідок ОСОБА_2 показав суду, що він є братом ОСОБА_1 , він дійсно приїхав за викликом його брата на місце зупинки автомобіля. Який йому належить на праві власності. Написав розписку, що отримав автомобіль із зобов`язанням не передавати 24 години. Був присутній при огляді на стан сп`яніння його брата ОСОБА_1 , через декілька спроб, з 4 разу показники драгеру показали алкогольне сп`яніння, йому пропонували проїхати в лікарню. Йому здалось, що Драгер був несправний, оскільки після декількох спроб, він не видавав результату. Не бачив, щоб поліцейські замінювали муштук. Потім поліцейські склали документи і вони поїхали.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Суд не приймає до уваги посилання захисника щодо неповідомлення про причини зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та незаконності зупинки останнього поліцейськими, оскільки відповідно до п. 7 Постанови КМУ від 29 грудня 2021 року № 1456 «Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» встановлюється, що уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках: якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом; якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення; порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану. Згідно п. 3 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1455, блокпост - посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на території блокпосту для перевірки документів, тобто на території зі спеціальним режимом, що свідчить про законність дій поліцейських із зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 та його захисника, що працівниками поліції не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідній графі міститься підпис ОСОБА_1 про те, що із правами та обов`язками, передбаченими ст. 268 КУпАП та 63 Конституції України він ознайомлений, жодних скарг чи зауважень не виклав ні в протоколі, ні особисто під відео фіксацію при підписанні протоколу.

Також не приймає і твердження щодо відсутності ознак стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 на відеозаписі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, судом не приймається до уваги, оскільки як вбачається з відеозапису поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, про що відразу його повідомив. Водночас, встановлення ознак сп`яніння у водіїв це виключна компетенція поліцейських і суд не в змозі із відеозапису встановити факт наявності чи відсутності таких ознак.

Посилання захисника, щодо неповноти відео фіксації, яка велася небезперервно та не містить фіксації всіх подій, які відбувалися 04 червня 2023 року, суд не приймає. Даними переглянутого у судовому засіданні відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу газоаналізатор «Alcotest» Drager 6820, результат тесту позитивний 1,62 проміле. Відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, є за своєю сутністю безперервним, містить повну, логічну та хронологічну фіксацію обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та містить лише технічні вставки кадрів, на яких вказана технічна інформація про відеозапис що обумовлені специфікою технічної роботи службових бодікамер поліцейських при записі відеоматеріалів, тому суд вважає даний доказ належним та достатнім для визначення наявності у діях ОСОБА_1 провини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи захисника, що працівники поліції порушили порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. Як вбачається з відеозапису та інших доказів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейські в повній мірі виконали вимоги розділів І та ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, а саме огляд проводився зі згоди водія під відео фіксацію на службову бодікамеру, після проведення огляду запропонували особі проїхати до медичного закладу для проведення більш детального огляду у разі незгоди особи з результатами огляду на місці зупинки та склали відповідне направлення, надалі результати огляду зафіксували у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, після чого вже склали протокол про адміністративне правопорушення.

Інші доводи, висловлені у письмових поясненнях, судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та не впливають на висновки суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов?язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП та відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 36, 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя С.В. Олійник