Справа № 488/4867/23
Провадження № 3/488/1485/23
ПОСТАНОВА

20.12.2023 року Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності,

-17.05.2023 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП до покарання у вигляді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу;

-17.05.2023 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП до покарання у вигляді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу;

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення:

22.11.2023 року о 08:50 год., водій ОСОБА_1 , повторно, протягом року, керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, 226, без посвідчення водія відповідної категорії, а саме категорії «В», тобто не мав права керувати таким транспортним засобом, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП;

Також він, 20.11.2023 року о 08:50 год., керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, 226з явними ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, зіниці очей слабко реагують на світло, неприродна блідість обличчя). У встановленому законом порядку від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, порушив п. 2.5 ПДР України. Водій притягався двічі протягом року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП;

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою, яка зазначена при складанні протоколів ОСОБА_1 , про причини неявки суд не повідомив.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, мала можливість отримати судові повістки за місцем проживання, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З досліджених письмових матеріалів справи вбачається, що провина ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП підтверджується відомостями, викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення: серії ААД № 560063 та ААД №561010 від 20.11.2023 року, дослідженими в суді даними відео з нагрудного відеореєстратора працівників поліції, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відповідно до якого поліцейськими у ОСОБА_1 виявленні ознаки наркотичного сп`яніння: млява мова, зіниці очей слабко реагують на світло, неприродна блідість обличчя; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №546299 від 04.05.2023 року, копіями постанов від 17.05.2023 року за ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно довідок Управління патрульної поліції у Миколаївської області від 11.09.2023 року, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами та згідно постанови БАБ №546299 від 04.05.2023 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченогор ч.2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Також, відповідно до довідки УПП в Миколаївській області транспортний засіб автомобіль «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 .

Надавши оцінку представленим доказам, суддя находить доказаною вину ОСОБА_1 в скоєні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 130 КУпАП - у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та за ч.5 ст. 126 КУпАП - у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно, протягом року.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, яким він керував під час інкримінованих правопорушень, підстав для оплатного вилучення зазначеного транспортного засобу суд не вбачає.

Разом з тим, відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не вправі накладати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або його не мала.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З аналізу наведених норм та обставин справи слідує, що ОСОБА_1 під час вчинення адміністративних правопорушеннь не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не був наділений спеціальним правом керування транспортним засобом, а тому останнього неможливо позбавити такого права.

З врахуванням скоєного, особи ОСОБА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, характеру вчиненого правопорушення та ступіню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, визначене санкцією статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме у вигляді штрафу без позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки останній не є власником даного транспортного засобу.

Керуючись частиною 2 статті 36, статтями 283-284, 289, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи за № 3/488/1485/23 та №3/488/1486/23 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130, та ч.5 ст. 126 КУпАП, присвоїти об`єднаній справі № 488/4867/23, провадженню №3/488/1485/23.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп. без позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів та без оплатного вилучення транспортного засобу. Штраф перерахувати в державний бюджет на користь держави (р/р UA0014001, отримувач: Миколаївське ГУК/Микол. обл./21081300, , Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО ДКСУ: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) в дохід держави (р/р UA0026001, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна