Справа № 489/3156/22
Провадження № 33/812/258/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Тищук Н.О.,

із секретарем - Колосовою О.М.,

за участю захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - адвоката Олексієнко Валентини Володимирівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Олексієнко В.В. на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 17 000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП (керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння) з накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн. та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через свого захисника - адвоката Олексієнко В.В. просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на невідповідність складу правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, оскільки виявивши у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, працівники поліції повинні були направити його до медичного закладу для проходження огляду, а в разі відмови скласти протокол за порушення пункту 2.5 ПДР, а не пункту 2.9 «а» ПДР.

Також зазначав, що з долученого до протоколу відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля, який стояв, а не рухався та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 кілька разів намагався пройти тест, але прилад видавав результат «недостатньо». Після чергової спроби алкотест видав результат - 0, 89 ‰. При цьому ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, ним керував батько, який після поломки авто, поїхав за запчастиною для нього, а ОСОБА_1 просто знаходився в машині.

Вказував на безпідставність зупинки та на порушення безперервності запису.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі - Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспожив-стандартом ; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вимоги до змісту протоколів про адміністративне правопорушення передбачені статтею 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою МВД України 6 листопада 2015 року №1376 (далі - Інструкція №1376).

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений відносно ОСОБА_1 про те, що о 18 годині 02 листопада 2022 року, рухаючись по пр. Богоявленському, 21 в м. Миколаєві водій т/з Ford C-max номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 керував ним в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння встановлений за допомогою пристрою "Драгер" з результатом 0,89%.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Від підпису в графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» ОСОБА_1 відмовився. У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що надасть їх в суді.

З долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Надали йому мундштук до алкотестеру та запропонували оглянути його, та у разі якщо пакування цілісне та не ушкоджене, розпакувати його для проходження огляду. При першій спробі продути алкотестер, було видано результат про недостатність об`єму. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що від нього чути чіткий запах алкоголю, якщо він не продує правильно тест, то треба буде їхати для проходження огляду на стан сп`яніння до медичного закладу. Після другої спроби проходження тесту, алкотестер видав результат «алкоголь у роті». У двох подальших спробах пройти тест, ОСОБА_1 переривав дихання, продуваючи тест, тому коректного результату алкотестер не видавав. Під час наступного тестування алкотестер видав результат - 0, 89 ‰. Працівник поліції звернувся до ОСОБА_1 зі словами «пане водій, відносно Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КупАП». Після цього ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що він не згоден з результатом тесту та бажає пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. На що працівник поліції роз`яснив, що огляд ОСОБА_1 пройдено з його власної згоди з застосуванням алкотестеру Драгер. Протокол про адміністративне правопорушення оголошений працівником поліції ОСОБА_1 .

Будь-яких пояснень про те, що він не керував транспортним засобом, що ним керував батько, та через поломку авто поїхав за запчастиною до нього, ОСОБА_1 працівникам поліції не давав.

Участі у судових засіданнях суду першої інстанції ОСОБА_1 не приймав. Судова повістка направлялися ОСОБА_1 на адресу, зазначену ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення - АДРЕСА_2 та на АДРЕСА_3 , - за місцем реєстрації ОСОБА_1 згідно витягу з реєстру територіальної громади.

Обидві повістки повернуті суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений судом про час та місце слухання справи, проте належної зацікавленості в прийнятті участі в її розгляді не виявив.

З огляду на досліджені докази, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія

(посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування траспортним засобом, тимчасовий талон на право керування траспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" за №14 від 23.12.2005 року, роз`яснено судам, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Тобто, суб`єктом правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (стаття 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

За статтею 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративні правопорушення повинно бути накладено у межах санкції статті, з врахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, відсутності відомостей, про те, що особа раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за аналогічне адміністративне правопорушення.

Отже, встановлені на підставі наявних у справі доказів обставини, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає «розумних сумнівів» у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тобто - порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не заперечував, що за кермом автомобіля був саме він, а надав такі пояснення лише в апеляційній скарзі, апеляційний суд розцінює це як намагання ввести суд в оману стосовно обставин справи та обставин складання протоколу, а також як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність складу правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, є неспроможним, оскільки водій на пропозицію працівника поліції погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та пройшов його. За таких обставин у працівників поліції не було підстав направлять ОСОБА_1 для проходження огляду до медичного закладу. Незгода ОСОБА_1 з результатом алкотестеру Драгер також не є підставою для направлення на повторний огляд до медичного закладу. Крім цього, ОСОБА_1 не скористався порадою працівника поліції самостійно проїхати до медичного закладу та пройти огляд. Будь-яких відомостей про те, що не погодившись з результатом огляду, ОСОБА_1 пройшов огляд в медичному закладі апелянтом не надано.

Щодо переривання відеозапису з нагрудної камери поліцейського, то ця обставина правового значення не має, оскільки, відеозапис хоч і не є цілісним, проте підстави вважати його сфальсифікованим відсутні. Також відеозапис забезпечує належний рівень інформативності для встановлення обставин події.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Олексієнко Валентини Володимирівни залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Тищук