ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Храджа Н.В., з участю секретаря судових засідань Тарковської А.С., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Кушніра Д.В., розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Сатанівка, Городоцького району, Хмельницької області, громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , в.о. головного лікаря КНП «ЦПМСД Чорноострівської селищної ради»,

за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7, ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 , являючись виконуючим обов`язків головного лікаря КНП «ЦПМСД Чорноострівської селищної ради», будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Чорноострівську селищну раду про наявність реального конфлікту інтересів перед підписанням 24.01.2022 року наказу № 6-К/тр «Про надання премії», згідно якого преміювала в тому числі і себе у розмірі 2000,00 гривень, в зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол № 435 від 05.12.2023 року).

Крім того вона ж, являючись виконуючим обов`язків головного лікаря КНП «ЦПМСД Чорноострівської селищної ради», будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 24.01.2022 року видала наказ № 6-К/тр «Про надання премії», згідно якого преміювала в тому числі і себе у розмірі 2000,00 гривень, чим вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол № 436 від 05.12.2023 року).

Крім того вона ж, являючись виконуючим обов`язків головного лікаря КНП «ЦПМСД Чорноострівської селищної ради», будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила Чорноострівську селищну раду про наявність реального конфлікту інтересів перед підписанням 01.06.2022 року наказу № 39-К/тр «Про надання премії працівникам», згідно якого преміювала в тому числі і себе у розмірі 2000,00 гривень, в зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол № 437 від 05.12.2023 року).

Крім того вона ж, являючись виконуючим обов`язків головного лікаря КНП «ЦПМСД Чорноострівської селищної ради», будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» 01.06.2022 року видала наказ № 39-К/тр «Про надання премії», згідно якого преміювала в тому числі і себе у розмірі 2000,00 гривень, чим вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол № 438 від 05.12.2023 року).

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала вину в інкримінованих правопорушеннях, щиро розкаялась у вчиненому.

Прокурор Кушнір Д.В. в судовому засіданні вказав, що складені стосовно ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення відповідають вимогам закону, та у даному випадку в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 та ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення, та додані до протоколів письмові докази, суд доходить наступного висновку.

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

За змістом абз.11 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія зазначеного Закону, є в тому числі посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, до яких відноситься, зокрема, й посада, яку тимчасово займала ОСОБА_1 .

За змістом п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобіганні корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з диспозицією ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

З пункту 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП, вбачається, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень, що також визначено в абз. 13 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції».

Відповідно до абз. 9 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно з абз. 12 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно з п. 2.3 методичних рекомендацій щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції (з додатками), затверджених наказом НАЗК від 02.04.2021 № 5, приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними. Саме дискреційні повноваження призводять до виникнення конфлікту інтересів.

Дискреція можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох різних варіантів дій, рішень.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Відповідно до ст. 172-7 КУпАП, особистий інтерес це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

За змістом зазначеної статті суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага. Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи вищенаведені положення КУпАП у сукупності з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», суд приходить до переконання, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, розпорядженням від 15.06.2021 року № 76/2020-к виконуючим обов`язки головного лікаря КНП «ЦПМСД Чорноострівської селищної ради» було призначено ОСОБА_1 , а відтак, відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 ЗУ ст. З Закону України «Про запобігання корупції», вона є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

24.01.2022 року ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомивши Чорноострівську селищну раду про наявність реального конфлікту інтересів, підписала та видала наказ № 6-К/тр «Про надання премії», згідно якого преміювала в тому числі і себе у розмірі 2000,00, при наявності в неї реального конфлікту інтересів.

01.06.2022 року ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомивши Чорноострівську селищну раду про наявність реального конфлікту інтересів, підписала та видала наказ № 6-К/тр «Про надання премії», згідно якого преміювала в тому числі і себе у розмірі 2000,00, при наявності в неї реального конфлікту інтересів.

Зібраними Управлінням стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України доказами встановлено, що ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки головного лікаря КНП «ЦПМСД Чорноострівської селищної ради», безпосередньо підписувала накази про своє преміювання, а відтак в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час підписання вищевказаних наказів, а також прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання вище вказаних наказів, чим вчинила правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення особою дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Моментом виникнення у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів є момент прийняття нею рішення та вчинення дії щодо підписання зазначених вище наказів про своє преміювання.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У тому числі, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Юридичними наслідками в даному випадку є вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Строк розгляду адміністративних справ про адміністративні корупційні правопорушення зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у неповідомленні у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та у вчиненні нею дій та прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказів про своє преміювання , тобто у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7, ч. 2 ст.172-7 КУпАП, окрім її пояснень, даних в судовому засіданні, також підтверджується матеріалами адміністративних справ, а саме: копіями протоколів, копією розпорядження про покладення на неї обовязків головного лікаря КНП «ЦПМСД Чорноострівської селищної ради» від 15.06.2021 року, копіями наказів про надання премії від 24.01.2022 року та від 01.06.2021 року, копією Положення про преміювання працівників ЦПМСД Чорноострівської селищної ради, копією Статуту ЦПМСД Чорноострівської селищної ради, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності інформації, яка міститься у досліджених доказах, суду не надано. Законність та правомірність складання зазначених документів стронами не оспорюється.

За таких обставин, перевіривши всі наявні в матеріалах справи докази, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованих їй адміністративних правопорушеннях доведена поза всяким розумним сумнівом.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.172-7 КУпАП, - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Також, в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, - вчинення особою дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, передбачених ст. 34 КУпАП є визнання вини, та щире каяття.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкція ч. 1ст. 172-7 КУпАП тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч. 2 ст. 172-7 КУпАП тягне за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що матеріали про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених: ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7, перебувають в провадженні одного судді та об`єднані в одне провадження, тому слід накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч. 2ст. 172-7 КУпАП, у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та призначити їй відповідно до ст. 36 КУпАП остаточне стягнення, в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, яка встановлена забільш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн. (п`ятсот тридцять шість) 80 коп.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа