Провадження № 3/761/6799/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши справу щодо гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

у с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_1 26.08.2023, приблизно об 11 год. 55 хв., рухаючись вулицею Ю. Іллєнка у м. Києві, керував автомобілем «ДЕУ Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.08.2021 (справа № 761/27849/21).

Вказаними діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.126 КУпАП.

Крім того, за наведених вище обставин гр. ОСОБА_1 керував автомобілем «ДЕУ Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння рук, підвищена жвавість рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.

Отже, гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

У судові засідання 05.10.2023, 10.11.2023 та 24.11.2023 ОСОБА_1 викликався шляхом направлення судових повісток на зазначену у протоколі адресу, однак повістки гр. ОСОБА_1 під час доставки за його місцем мешкання не отримані, останній до суду не прибув.

Суддя враховує, що відповідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З викладеного витікає, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі гр. ОСОБА_1 у розгляді справи, тому наведені вище обставини дають підстави для висновку про свідоме ухилення гр. ОСОБА_1 від явки до суду.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протоколи про адміністративні правопорушення від 26.08.2023 серії ААБ № 211795, 211794, які складені уповноваженими особами, відеозапис з бодікамери № 475614, постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12.08.2021 (справа № 761/27849/21), постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.05.2023 серія ЕАС № 7012295, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Реалізація вказаного завдання здійснюється шляхом оцінки судом доказів, якими у силу ст. 251 КУпАП можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні. Ці дані встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом, поясненнями свідків тощо.

Зазначені положення закону передбачають, що особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, піддає відповідній правовій оцінці докази, які містяться у матеріалах справи. Дослідження та врахування саме цих доказів має привести до обґрунтованого висновку про винуватість особи.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до долученої до матеріалів справи постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12.08.2021 (справа № 761/27849/21), гр. ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу та позбавлення права кернування транспортними засобами строком на 3 роки.

Крім того, згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.05.2023 серія ЕАС № 7012295, гр. ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч. 4 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом, після позбавлення права керування, у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн.

Таким чином, повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування, утворює складу правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Викладене свідчить, що своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив зазначене адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника правоохоронного органу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Згідно з п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У силу п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, утворює, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вбачається з долученого до матеріалів відеозапису з нагрудної камери інспектора УПП у м. Києві, під час зупинки водія ОСОБА_1 у працівників поліції виникла обґрунтована підозра щодо перебування водія у стані наркотичного сп`яніння. Однак, напоставлену працівником поліції пропозицію пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано у протоколі.

Беручи до уваги наведене, суддя дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У силу ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто ОСОБА_1 має бути підданий адміністративному стягненню за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчинене них правопорушень, які становлять підвищену суспільну небезпеку, яку особа створює, зокрема, під час керування транспортним засобом у стані сп`яніння, обставини вчинення адміністративних правопорушень, відсутність у особи критичних висновків щодо попередньо вчинених правопорушень, суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення адміністративного стягнення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 251, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

гр. ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч. 5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.М. Циктіч