Справа № 344/4171/23
Провадження № 33/4808/450/23
Категорія ч.1 ст.172-7 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю прокурора Ляхович Д. С., захисника Яремчука О.О. розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 23.05.2023 року,-

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою міського суду ОСОБА_1 вважає її незаконною, оскільки постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд всупереч ст.252 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження та оцінки всіх обставин справи у їх сукупності, дав невірну оцінку матеріалам справи та наданим доказам, а тому постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вину у інкримінованому їй діянні не визнає.

Просить Постанову Івано-Франківського міського суду від 23.05.2023 року скасувати, та прийняти нову, якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Івано-Франківської спеціальної школи Івано-Франківської обласної ради, будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, порушила вимоги п.2 ч.1 ст.28 Закону, а саме не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила вищестоящий орган - Департамент освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме про намір видати наказ № 17-к від 19.04.2021 «Про преміювання працівників НРЦ», згідно якого ОСОБА_1 преміювала працівників НРЦ, в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 2000 грн, де у неї наявний приватний інтерес зумовлений сімейними стосунками (особиста зацікавленість) в отриманні доходів (прибутків) ОСОБА_2 , який являється останній близькою особою а саме батьком дружини її сина, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог законодавства та на підставі п.7 ст.247 КУпАП закрив провадження у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стяггнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Так, відповідно до ст.172-7 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Рішенням ЄСПЛ від 9.01.2013 року «Волков проти України», де в п. 137 вказано, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства»). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Наявність або відсутність вини встановлюється під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, лише якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

З наведеного слідує, що законодавець надав правову можливість за встановлений законом строк (у цій справі 6 місяців з моменту виявлення) притягнути винну особу до відповідальності. Якщо суд не вкладається у цей строк, то справа має бути невідкладно закрита за строком давності без підтвердження чи спростування вини правопорушника.

Зазначений правовий інститут є формою відмови держави від притягнення особи до відповідальності.

Така форма закриття справи не містить правових перешкод з її преюдиційними наслідками, при наявності яких вони можуть бути вирішені в порядку іншого виду судочинства.

Апеляційні доводи апелянта про закриття справи за відсутністю в її діях складу вказаних правопорушень, не може бути задоволено з тих же наведених вище підстав, оскільки апеляційний суд через закінчення строку давності позбавлений процесуальної можливості досліджувати й оцінювати докази.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 23.05.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз