П О С Т А Н О В А

іменем України

26 червня 2023 року м.Снігурівка

справа № 485/504/23

провадження №3/485/160/23

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, головного сержанта - командира 1 відділення 1 понтонного взводу 1 понтонної роти 2 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КпАП України,

установила:

Відповідно до протоколу №286 про військове адміністративне правопорушення від 20.06.2023 о 14 годині 20 хвилин 19 червня 2023 року в період дії в Україні військового стану, на території військової частини НОМЕР_1 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово виконуючим обов`язки командира 1 понтонно-мостової роти 2 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , було виявлено головного сержанта - командира 1 відділення 1 понтонного взводу 1 понтонної роти 2 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП як виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просив закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так вина ОСОБА_1 згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними під час судового розгляду доказами:

- протоколом №286 від 20.06.2023 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, який містить відомості, щодо дати, часу, місця та обставин вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема останній містить наступне формулювання об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення: «…на території військової частини… було виявлено… ОСОБА_1 , який виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані».

Протокол містить пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до яких зазначив, що провадження проведено не об`єктивно, фактично іншою особою. З протоколом не згоден. Наведені в ньому обставини не відповідають фактичним обставинам. У зазначений час знаходився за межами території військової частини і не перебував у нетверезому стані. Акт огляду на алкогольне сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів від 19.06.2023 є недійсним. Свідками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3

- рапортом тимчасово виконуючого обов`язки командира 1 понтонно-мостової роти 2 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_4 від 19.06.2023, згідно якого останній доповів про те, що 19.06.2023 головний сержант - командир 1 відділення 1 понтонного взводу 1 понтонної роти 2 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_1 на території військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані;

- актом огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів від 19.06.2023, згідно якого у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, млява мова, запах алкоголю з ротової порожнини), однак останній відмовився від проходження освідування на алкогольне сп`яніння та відмовився від підпису в присутності двох свідків;

- бланком отримання пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 20.06.2023, згідно яких ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №4 від 05.04.2022, згідно якого з 05.04.2022 головного сержанта - командира 1 відділення 1 понтонного взводу 1 понтонної роти 2 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення;

Дослідивши наведені вище докази, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов?язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, виражається у вчиненні ряду альтернативних дій, як розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Зазначені складові можливих протиправних дій є окремими видами адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, які у свою чергу являються також взаємовиключними.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок). За допомоги такої характеристики, як склад адміністративного правопорушення, є можливість отримати його загальну характеристику. Ознаками адміністративного правопорушення є: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Лише у разі наявності всіх складових адміністративного правопорушення можна стверджувати про наявність в діях особи складу того чи іншого адміністративного правопорушення.

Отже, на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення, особою уповноваженою на складання такого протоколу з`ясуванню серед іншого підлягає питання конкретних протиправних дій, які інкримінуються особі, що притягається до адміністративної відповідальності.

Так ОСОБА_1 за змістом протоколу виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані.

У свою чергу особою уповноваженою на складання протоколу жодних доказів, які б беззаперечно свідчили про стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 зібрано не було. Показання ж свідків не можуть бути належним підтвердженням як наявності так і відсутності алкогольного сп`яніння. В акті огляду зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на алкогольне сп`яніння.

Інших доказів які б могли спростувати позицію особи, що притягається до адміністративної відповідальності, до матеріалів справи не долучено.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б доводили наявність об`єктивної сторони, зокрема в частині перебування у нетверезому стані при виконанні обов`язків військової служби, інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду надано не було. Досліджений судом протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись належним та допустимим доказом, на підставі якого можна б були прийняті рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки містить неконкретні (взаємовиключні) формулювання, а також обґрунтований беззаперечними доказами.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарженняз дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя О.П.Бодрова