Справа №544/1839/22
Пров.№3/544/41/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі головуючої судді Сайко О.О., за участі секретаря Костенко Т.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

21 грудня 2023 року о 22 год. 27 хв. по вул. Ярмаркова в м. Пирятин Лубенського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагували на світло, сповільненість мови, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні указаного правопорушення не визнав та пояснив, що ввечері 21.12.22, повертаючись додому на автомобілі його зупинили патрульні двоє поліцейських та військовослужбовець ОСОБА_2 . Йому запропонували пройти освідування, на що він погодився. По дорозі в лікарню поліцейські йому погрожували, так як перед цим вони приїздили на виклик його дівчини, з якою в нього виникла сварка. Після того як його привезли в лікарню, поліцейські відпустили його додому. Він пішов швидко додому та навіть не спитав про документи. Наступного дня вони з батьком поїхали в райвідділ за документами. Йому віддали техпаспорт і страховку, а водійське посвідчення ні. Сказали, що відносно нього буде складений протокол. Тоді він сам поїхав в Пирятинську ЦРЛ, щоб здати аналізи, проте йому відмовили, оскільки в нього не було направлення. Далі він поїхав в м.Київ, де в медичній установі здав всі аналізи, які підтвердили його невинуватість. Тобто підозри поліцейських про перебування його в стані наркотичного сп`яніння були необґрунтовані. Показання свідків про відмову в проходженні ним огляду є неправдивими, оскільки одного з них там взагалі не було, а інший ОСОБА_2 не може бути залучений як свідок, оскільки є упередженим та виконував вказівки поліцейських.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується доказами у відповідності до ст.251 КУАП, а саме:

- протоколом ААБ № 008086 від 21 грудня 2022 року, з якого вбачається, що 21 грудня 2023 року о 22 год. 27 хв. по вул. Ярмаркова в м. Пирятин Лубенського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагували на світло, сповільненість мови, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від підпису в протоколі та дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився;

- поясненнями у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 21.12.22 він як військовослужбовець був залучений до патрулювання вулиць міста разом з поліцейськими. З ОСОБА_5 він був знайомий, оскільки також в складі патруля виїжджав за викликом за місцем проживання його дівчини, де він вчиняв хуліганські дії. Йому відомо про те, що ОСОБА_5 схильний до вживання наркотичних засобів. Коли патрульні зупинили автомобіль ВАЗ 2108, яким він керував, в нього були зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння ( сповільнена мова, очі не реагували на світло). Після того йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився та сів в автомобіль поліцейських. Під`їхавши до приймального відділення лікарні, він відмовився прослідувати далі та пройти огляд, внаслідок чого патрульні склали відносно нього протокол. Від підпису в протоколі ОСОБА_5 також відмовився та пішов додому.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що напередодні Нового року (точного числа не пригадує), пізно ввечері, він знаходився у власних справах в Пирятинській міській лікарні. Коли він виходив з території лікарні, його запросили працівники поліції бути свідком під час освідування правопорушника на стан сп`яніння. Правопорушник ОСОБА_5 стояв біля автомобіля. Поліцейські роз`яснили, що йому запропонували пройти огляд в лікарні на стан наркотичного сп`яніння, однак він відмовлявся. Після цього відносно ОСОБА_6 був складений протокол про адміністративне правопорушення, від пояснень та підпису в протоколі останній відмовився. Поведінка останнього була не зовсім адекватною.;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем та зупинку вказаного автомобіля працівниками поліції.

З урахуванням наведеного зібрані у справі докази є належними і допустимими, які узгоджуються між собою, є послідовними, логічними та обґрунтованими, підстави сумніватися в їх достатності та достовірності відсутні. Вказані докази підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому пояснення правопорушника про те, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, суд уважає намаганням водія уникнути покарання за вчинене та способом захисту в суді, оскільки такі його доводи спростовуються показаннями свідків. Доводи захисту про те, що вказані свідки є зацікавленими у результатах розгляду, оскільки один з них ніс спільне патрулюванням з працівниками поліції та приїжджав на виклик нібито за фактом його хуліганських дій, суд не бере до уваги. Вказані свідки не є працівниками поліції та зацікавленими особами, вони є військовослужбовцями, один з яких сумісно здійснював патрулювання під час комендантської години в умовах воєнного стану. Будь-яких обґрунтованих підстав не довіряти показанням цих свідків у суду немає. Щодо їх неупередженості та добросовісності у суду немає жодних сумнівів. Зміст показань свідків є логічним, послідовним, відповідає показанням допитаного судом поліцейського, що складав протокол про адміністративне правопорушення. Той факт, що правопорушення фіксувалося в період дії комендантської години, унеможливлювало запрошення інших свідків, з числа перехожих, тому порушень з боку поліцейських в цій частині судом не вбачаються.

Щодо посилання захисту на відсутність відеофіксації правопорушення, суд зазначає, що ст. 251 КУпАП встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі - «будь-які фактичні дані». Тобто ці дані можуть бути встановлені як показаннями свідків, так і відеозаписами технічних засобів, що застосовуються підрозділами поліції. Закон не містить вимог щодо обов`язкової відеофіксації адміністративних правопорушень. Частина 2 ст. 266 КУпАП встановлює видові критерії належності доказів відеозапис, як самостійний та достатній доказ, а в разі його неможливості - присутність двох свідків. Також, на відміну від правил кримінального провадження, КУпАП не містить критеріїв недопустимості доказів. Наявність показань свідків є самостійною та достатньою доказовою базою для належної фіксації відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Щодо доводів захисту по порушення процедури огляду водія на стан сп`янінння, суд зазначає наступне.

Порядок огляду водія на стан алкогольного та іншого сп`яніння чітко та послідовно визначений ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом частин 2, 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція) визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.п.2,6 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до п. 12 розділу IІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Досліджені судом докази вказують, що водій ОСОБА_1 під час його зупинки погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд в Пирятинській ЦРЛ, але відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння по прибуттю разом з поліцейськими до місцевої лікарні. Тобто він знав, до якого закладу він направляється і за якими підставами. За таких обставин, складення працівником поліції письмового направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було недоцільним, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння взагалі, а не у приміщенні медичного закладу. В Інструкції імперативно не зазначено, що поліцейський повинен виписати письмове направлення водію на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння безпосередньо на місці зупинки.

Таким чином, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, а посилання захисту на порушення такого порядку є безпідставними.

Щодо доводів захисту про те, що невинуватість ОСОБА_1 у скоєному підтверджується висновком та актом щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 22.12.2022, складеного КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» на підставі самозвернення ОСОБА_1 . Згідно вказаного медичного висновку ознак сп`яніння у обстежуваного ОСОБА_5 не виявлено. Суд зазначає, що саме факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Отже, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівниками поліції вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правовпорушення, пропозиція пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та фіксація відмови ОСОБА_1 від нього були проведені працівниками поліції з дотриманням процедури, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу цієї постанови щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

При накладенні стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Враховуючи значну суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами, суд уважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Cтаттею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Законом України «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у зв`язку із чим суддя вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.130,ст. 247,283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави: банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0016001, код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягти із ОСОБА_1 судовий збір 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на рахунок отримувача: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Сайко