Справа № 569/8320/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Наумов С.В., при секретарі Денисюк А.С., з участю захисника ОСОБА_1 адвоката Кхатера Ф.Е., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Рівненській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ст. 173 КУпАП.,-

в с т а н о в и в:

26 квітня 2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 858299, відносно ОСОБА_1 стосовно порушення ним ст. 173 КУпАП. З фабули протоколу вбачається, що близько 10 год. 49 хв., 21.04.2023 в АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме нецензурно лаявся погрожував, ображав, громадянку ОСОБА_2 чим вчинив дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян в під`їзді житлового будинку.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Кхатер Ф.Е. заперечив щодо протоколу про адміністративне правопорушення та просив суд провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник пояснив, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не реєструвався, проте 28.05.2019 під час спільного життя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_3 . Так, в проваджені Рівненського міського суду Рівненської області розглядається цивільна справа № 569/16545/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод та визначення способу участі у вихованні дитини. Крім цього, захисник заперечив, щодо протиправних дій з сторони ОСОБА_1 , пояснив, що його вина не підтверджується жодним належним та достатнім доказом та звернув увагу, що з матеріалів адміністративної справи вбачається, 21.04.2023 намагався зустрітися з своєю дитиною (отримати інформацію про дитину її місце знаходження).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім"ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім"єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству).

Так, частиною першою ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених у диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Разом з тим, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією) що є необхідним елементом складу даного правопорушення. Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

В свою чергу статтею 173 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наслідки у вигляді порушення громадського спокою і спокою громадян.

Отже враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку що до правовідносин, що склалися слід застосувати норми передбачені ст. 173-2 КУпАП замість 173 КУпАП. Крім того в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують обставини викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Стаття 256 цього Кодексу вимагає від посадової особи, що складає протокол, обов`язок чітко та зрозуміло сформулювати суть вчиненого правопорушення, тобто висунутого проти особи обвинувачення. Встановлення та формулювання цих ознак судом є порушенням права особи на захист та є притягненням особи до відповідальності за правопорушення, обвинувачення у вчиненні якого їй не було висунуте. З цього приводу, слід врахувати також практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyevav.Russia", рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), "Карелін проти Росії" ("Karelinv.Russia", заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року), ЄСПЛ серед іншого зазначив, що "... суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 173, 173-2, 247, 251, 256, 280 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 173 КУпАП - закрити в зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов