КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/5444/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Русакова О.О., та потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Русакова Олександра Олександровича, поданою в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 02 листопада 2023 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Німеччини, громадянки України, працюючої директором ТОВ «Мавка Бар», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 12 серпня 2023 року близько 23:00 год, керуючи транспортним засобом «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Київ на вул. Антоновича, 103-А під час зміни напрямку руху не дотрималася безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила наїзд на автомобіль «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушила вимоги п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена статтею 124 КУпАП.

Крім того ОСОБА_1 , будучи причетною до ДТП, місце пригоди залишила, чим порушила вимоги п. 2.10 «а» ПДР, відповідальність за що передбачена статтею 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 10 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Русаков О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 02 листопада 2023 року скасувати, апровадження по справі закрити.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, а адміністративне стягнення, якому піддано ОСОБА_1 не відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

02 листопада 2023 року у зв`язку з винятковими обставинами ОСОБА_1 не змогла взяти участь у судовому засіданні, про що захисник сповістив суд та просив відкласти розгляд справи. Оскільки розгляд справи відбувся без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то відбулося порушення її прав, бо вона хотіла дати показання щодо скоєних нею адміністративних порушень. Також зазначає, що її не було належним чином сповіщено, про місце і час розгляду справи.

У протоколах про адміністративні правопорушення, зазначено, що 12 серпня 2023 року о 22:50 год в м. Київ по вул. Антоновича, 103-А, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW XI» д.н.з. НОМЕР_2 , під час зміни напрямку руху не дотрималася безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила наїзд на автомобіль «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_3 . При ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого будучи причетною до ДТП місце пригоди залишила. Проте, це не відповідає дійсності, більше того в протоколі не зазначено, в якому саме напрямку ОСОБА_1 змінила напрямок руху (вправо чи вліво) та допустила наїзд. З пояснень свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_2 це також не зрозуміло.

Наявність зафіксованих пошкоджень ЛФП заднього бампера з правої сторони ЛФП та деформації передньої та задньої правої двері на автомобілі «ВМW Х1» д.н.з НОМЕР_4 , зафіксованих в протоколі огляду транспортного засобу від 22 серпня 2023 року, не є належним доказом скоєння ОСОБА_1 ДТП, оскільки вказані пошкодження булі наявні на цьому автомобілі ще 07 липня 2023 року, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 07 липня 2023 року.

Крім того, при ознайомленні з матеріалами справи було встановлено, що в ній наявні пояснення ОСОБА_2 , проте вказані пояснення є неналежним доказом, у зв`язку з тим, що її в судовому засіданні не допитували, її пояснення не можуть слугувати доказами вини ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції не надав можливості долучити до матеріалів справи позитивну характеристику ОСОБА_1 , виданої Благодійною організацією «Благодійний фонд Ярослава Гришина», згідно якої остання є волонтером вказаної організації, за період співпраці показала себе з позитивної сторони, яка завжди сумлінно ставилася до виконання обов`язків.

Крім того, у ОСОБА_1 є донька ОСОБА_4 , яка професійно займається фігурним катанням. В неї по шість тренувань на тиждень, а ОСОБА_1 постійно возить її на тренування та з тренувань, тому позбавлення права керування транспортним засобом вкрай негативно вплине на можливість її доньки продовжувати тренування.

Зазначає, що вимог статті 280 КУпАП суд першої інстанції не дотримав, оскільки обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи не з`ясував та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративного провадження, в тому числі і протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Русаков О.О. просили пом`якшення міри покарання, а саме просили змінити оскаржувану постанову в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік та застосувати до неї штрафні санкції у межах встановлених статтями 124, 122-4 КУпАП.

Вважають, що стягнення, накладене судом першої інстанції, є занадто суворим, в судовому засіданні ОСОБА_1 щиро покаялась, під час скоєння правопорушення в її діях відсутній був умисел, визнає вину та готова відшкодувати завдані збитки.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення та не заперечувала стосовно пом`якшення покарання.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, а також потерпілої особи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в статті 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.

Висновки суду підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 528043 та серії ААД № 528044 від 22 серпня 2023 року; схема місця ДТП, відповідно до якої встановлено місце розташування автомобіля «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_3 , та наявність у нього пошкоджень переднього лівого крила, переднього бамперу з лівої сторони та передньої лівої фари; письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 12 серпня 2023 року щодо обставин пошкодження її автомобіля; письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 12 серпня 2023 року, який був очевидцем ДТП, бачив як ОСОБА_1 вчинила ДТП та залишила місце події; письмові пояснення ОСОБА_1 від 22 серпня 2023 року, котра заперечила факт керування нею транспортним засобом та залишення місця ДТП; протокол огляду транспортного засобу від 22 серпня 2023 року, відповідно до якого на автомобілі ОСОБА_1 виявлено пошкодження ЛФП заднього бампера з правої сторони, ЛФП та деформація передньої та задньої правої двері.

Наведені докази є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені обставини у їх сукупності поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, а саме у порушенні нею, як учасником дорожнього руху ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року).

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Зокрема, відповідно п. 10.1 Правил дорожнього руху України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (пункт 13.1 ПДР).

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Крім того, п.п. «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

З огляду на вищевикладене, твердження апелянта щодо відсутності в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, не узгоджуються із матеріалами адміністративного провадження та наявними в них доказами.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 124, 122-4 КУпАП.

А тому доводи захисника про те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального законодавства України, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та фактичний їх виклад не відповідає обставинам справи не відповідають дійсності.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення, в яких вказала, що про ДТП їй повідомив ОСОБА_3 , який став свідком цього випадку. Також, потерпіла зазначила, що даний свідок був допитаний в суді першої інстанції.

ОСОБА_3 в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що 12 серпня 2023 року бачив як ОСОБА_1 під час керування автомобілем «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_2 , здійснила зіткнення з автомобілем «Mazda 6» та умисно залишила місце події. Вказав, що в подальшому у цей же день під час розмови з потерпілою та свідком ОСОБА_1 підтвердила їм, що скоїла ДТП та не жалкує про вчинене, оскільки потерпіла, на її думку, неправильно припаркувала свій автомобіль. Після приїзду працівників поліції свою причетність до ДТП почала заперечувати та не брала участь у складанні схеми місця ДТП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказала, що можливо вона і здійснила дану дорожньо-транспортну пригоду та, виїжджаючи не помітила, що зачепила чиюсь машину, а тому спокійно поїхала по справах. Наголошувала, що якби щось таке здійснила та помітила, то б обов`язково зупинила свій транспортний засіб, повідомила про ДТП уповноважений підрозділ Національної поліції та зачекала б на прибуття поліцейських. Вказує, що мети покидати місце ДТП, щоб уникнути адміністративної відповідальності, вона не мала.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які спростовують відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Заявлене клопотання ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про пом`якшення міри покарання, обґрунтоване тим, що вона щиро покаялась, під час скоєння правопорушення в її діях відсутній був умисел, визнає вину та готова відшкодувати завдані збитки. Їй крайнє необхідне посвідчення водія та можливість керування автомобільним транспортом, оскільки вона по шість разів на тиждень возить доньку на тренування. Суд апеляційної інстанції сприймає зазначені обставини, що пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала на пом`якшенні міри покарання ОСОБА_1 , зазначивши, що страховою компанією уже здійснено відшкодування шкоди.

З огляду на зазначене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни постанови в частині накладення стягнення.

Так, у відповідності до статті 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руку, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі відповідно до статті 33 КУпАП.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема, є: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди, відповідно пунктів першого, другого частини першої статті 34 КУпАП.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкція статті 122-4 КУпАП передбачає відповідальність у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України мало місце, однак внаслідок такого порушення не настало шкідливих наслідків, тому з урахуванням особи ОСОБА_1 яка, має на вихованні і утриманні малолітню доньку, яку, зокрема, відвозить на тренування, що потребує керуванням транспортним засобом, суд вважає можливим замінити стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на штраф, з врахуванням вимог статті 36 КУпАП щодо накладення стягнення при вчинені кількох адміністративних правопорушень.

Посилання апелянта про неповне з`ясування обставин ДТП не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому суд не бере їх до уваги.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином суд апеляційної інстанції, діючи у відповідності до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, вважає правильним змінити рішення суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде достатнім для запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

З наведених підстав апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Русакова Олександра Олександровича подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 02 листопада 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, змінити в частині призначення покарання, застосувавши до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. 00 коп.

В іншій частині постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 02 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб