ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю ОСОБА_1 ,захисника Воробця А.В. провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 вересня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.470 ч.6 МК України і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 тис. грн. у дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.

На таке судове рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу із прохання скасувати постанову судді та провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 470 ч.6 МК України.

Вимоги обґрунтовує тим, що суд застосував закон, який не підлягає застосуванню, оскільки вона притягнута до відповідальності за ч.6 ст.470 МК України, якої на момент ввезення автомобіля 12 вересня 2018 року не існувало.Наголошує на тому, що ст.470 МК України складались з трьох частин та їх санкції були більш м`якими, ніж ч.6 у новій редакції, яка набула чинності 22 серпня 2019 року.

Зазначає, що відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадів, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Провадження №33/822/802/23 Головуючий у І інстанції: Вольська-Тонієвич О.В.

Категорія: ст.470 ч.6 МК України Доповідач: Дембіцька О.О.

Також ОСОБА_1 просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки не була присутньою під час судового розгляду, повісток про виклик до суду не отримувала, з початком війни за основним місцем не проживання не знаходилась, тому не мала можливості дізнатись про судове рішення та своєчасно його оскаржити.Вважає,що із таких підстав строк пропущений із поважних причин.

Чернівецька митниця належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду,представник до суду не з`явився,клопотань про відкладення не надходило.За таких обставин відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка представника митниці не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Воробця А.В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать,що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.Справа розглянута за її відсутності, копія постанови не направлялась.Посилання апелянта на те,що вона не була обізнана із наявністю судового рішення,не спростовані наявними у справі доказами.Матеріали справи були надані захиснику для ознайомлення лише 17.11.2023 року після їх повернення із Чернівецького апеляційного суду (а.с.36),тоді ж отримана копія постанови,відтак 24.11.2023 року була подана апеляційна скарга в інтересах ОСОБА_1 .

За таких обставин строк на апеляційне оскарження необхідно поновити як пропущений із поважних причин.

Відповідно до ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За змістом ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог районний суд, розглядаючи дану справу, не дотримався, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які істотно вплинули на правильність висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.470 ч.6 МК України.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснила,що має на утриманні 2 малолітніх дітей 2 та 6 років,її чоловік військовослужбовець та наразі перебуває у Донецькій області у зоні бойових дій.

Згідно із ст.90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 ч.1 ст.95 МК України, передбачено, що для автомобільного транспорту встановлюються строк транзитних перевезень у 10 діб, у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб.

Визнаючи винуватість ОСОБА_1 доведеною, районний суд посилався на протокол про порушення митних правил №0292/40800/22 від 01.06.2022 року, яким ОСОБА_1 поставлено у вину те, що вона 12.09.2018 року ввезла на митну територію України через п/п «Порубне», м/п «Вадул-Сірет», Чернівецької митниці Держмитслужби транспортний засіб марки «Hyundai Santafe» з номерним знаком НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 (країна реєстрації Великобританія), в режимі «транзит» та повинна була вивезти його за межі України у визначений законодавством строк.

Таким чином, суд вказав, що ОСОБА_1 не вивезла транспортний засіб «Hyundai Santafe» за межі митної території України у встановлений ст.95 МК України термін,більший ніж тридцять діб та кваліфікував її дії за ст.470 ч.6 МК України.

При цьому суд не врахував, що на момент ввезення транспортного засобу 12.09.2018 року диспозиціями ст.470 МК України була передбачена відповідальність, зокрема, за перевищення встановленого статтею 95 Митного Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення.

Зазначена норма закону складалась із трьох частин та санкція будь-якої із них в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч.6 ст.470 МК України у діючій редакції.

Законом України №2612-VII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст.470 МК України, яка наразі містить 6 частин.

Відповідно до Закону України №2725-VIII від 16 травня 2019 року, редакція ч.6 ст.470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.

Диспозицією ч.6 ст.470 МК України встановлена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За вчинення цього правопорушення передбачене накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися як правопорушення.

Згідно ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі, якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.

Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.

Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Конституційний Суд України у рішенні №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів вказує, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

В чинній редакції ч. 6 ст.470 МК України встановлена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Однак, такі дії на час ввезення вказаного транспортного засобу як окремий склад правопорушення законом (МК України) не були передбачені.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 12.09.2018 року ввезла на митну територію транспортний засіб марки «Hyundai Santafe», з номерним знаком НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 (країна реєстрації Великобританія), в режимі «транзит» і в термін більше ніж 10 днів не вивезла цей автомобіль за митну територію України.

Отже, дії ОСОБА_1 в редакції Закону, яка була чинна на той час, містять склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, а тому підстав для кваліфікації її дій за ч.6 ст.470 МК України у чинній наразі редакції районний суд не мав.

Разом із тим, згідно ч.1 ст.522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені частинами першою п`ятою статті 470 МК України, розглядаються органами доходів і зборів, а тому апеляційний суд позбавлений права розглядати справу про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.

Апеляційний суд також враховує, що інформація про недоставлення транспортного засобу ОСОБА_1 до органу доходів і зборів у встановлені законом строки містилась у програмно-інформаційному комплексі ЄАІС ДМСУ та була відома митному органу по сплину 10 днів після ввезення,тобто ще у вересні 2018 року.

Разом із тим, протокол щодо ОСОБА_1 за порушення митних правил в редакції закону, яка діяла на той час та яка передбачала більш м`яке стягнення за вчинені нею дії складений не був, і це не залежало від волевиявлення особи.

За таких обставин висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.470 ч.6 МК України є неправильним, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, 529 МК України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 вересня 2022 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.470 ч.6 МК України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Дембіцька