26.06.2023 227/1225/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2023 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працює продавцем магазину «Крамниця», яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол серії ВАБ № 938567 від 24.05.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП та додані до нього матеріали.

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 інкримінують те, що вона 24.05.2023 року о 12:40 годині за адресою м.Добропілля, вул.І.Франка, 19, здійснювала продаж електронних сигарет «Airis Titan 10000» за ціною 800 грн за штуку, без марок акцизного збору, тобто здійснювала торгівлю з рук.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вказане провадження підлягає закриттю виходячи з такого.

Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Аналіз статті 256 КУпАП свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено, що «обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч.3 ст.6 Конвенції…»

Таким чином, особа, якій висунуте звинувачення, повинна бути детально поінформована про його причину, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення останнього, а також про його характер, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.

Юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Уточнювати, відредактовувати протокол з цього питання Суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі«Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Як вбачається з протоколу, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.156 КУпАП.

Частина 1 ст. 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

В протоколі зазначено «… Склад адміністративного правопорушення 24.05.2023 року о 12:40 год. гр.. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 здійснювала продаж електронних сигарет «Airis Titan 10000» за ціною 800 грн за штуку, без марок акцизного збору, тобто здійснювала торгівлю з рук, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП…».

Тобто з наведеного вбачається, що описані фактичні обставини (дії особи, які ставлять у провину) дають підставу вважати, що вони підпадають під ознаки правопорушення, передбачені ч.1 ст.156 КУпАП, оскільки свідчать, що ОСОБА_1 торгували електронними сигаретами без марок акцизного збору.

В той же час формулювання правопорушення (короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі) в протоколі зазначено як торгівля з рук, що взагалі суперечить діям ОСОБА_1 , описаним як фактичні обставини в протоколі і нормі ч.1 ст.156 КУпАП.

Крім того, враховуючи те, що вказана норма (ч.1 ст.156 КУпАП) є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно норми закону, порушила ОСОБА_1 , але таких відомостей зміст протоколу не містить.

Вказане свідчить, що суть описаного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 є незрозумілою та суперечливою і не дає суду чіткого розуміння в чому ж саме обвинувачують ОСОБА_1 чи то в торгівлі електронними сигаретами без марок акцизного збору (ч.1 ст.156 КУпАП) чи то в торгівлі електронним сигаретами з рук (ч.3 ст.156 КУпАП).

З вищевказаних підстав вказаний протокол постановою суду від 01.06.2023 року направлявся на дооформлення, але після дооформлення цей протокол надійшов до суду без усунення зазначених в постанові суду від 01.06.2023 року недоліків.

Суд зазначає, що за для можливості притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за інкриміноване правопорушення суд повинен чітко розуміти в чому обвинувачують особу. Відсутність чіткого, конкретизованого обвинувачення унеможливлює притягнення особи до відповідальності, оскільки суд перевіряє факти, які підлягають оцінці лише в межах обвинувачення.

При цьому суд не вправі самостійно припускати факти, які підлягають доведенню оскільки в такому випадку вийде за межі обвинувачення та вдасться до припущень, що неприпустимо враховувати при доведеності вини особи з огляду на гарантування кожному обвинуваченому можливості засудження виключно при доведеності вини поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 156, 221, 247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.156 КУпАП провадженням закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Здоровиця