Провадження 3/362/4014/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець Збройних Сил України, водій номер обслуги в/ч НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 .

за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

встановив:

03.09.2023 о 19:43 год. на а/д М-05 «Київ - Одеса»,74 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння очей) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДРУкраїни, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився.

ОСОБА_1 у судовому засіданні (13.12.2023) заперечив факт вини у вчиненні цього правопорушення. Пояснив, що того дня дійсно він, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їхали на автомобілі Volkswagen Passat, де він був пасажиром, водієм даного транспортного засобу був ОСОБА_3 . Під час руху автомобіль зламався (закипів), вони зупинилися на узбіччі та зупини патрульний автомобіль, що проїжджав повз. Оскільки поліцейські не змогли відбуксувати їхнє авто, то водій цього автомобіля ОСОБА_3 на попутці поїхав за допомогою до м. Василькова. Він та ОСОБА_2 залишилися біля автомобіля. Десь через 20 хвилин проїжджав інший екіпаж поліції, який він особисто зупинив, щоб попросити про допомогу. Поліцейські почали йому пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння, він з`ясовував у них чому він має проходити такий огляд, так як автомобілем не керував. Вони склали цей протокол і додатки до нього, розписався у документах. Ствердив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, не вбачав підстав для проходження такого огляду, так як не був водієм, про що неодноразово наголошував працівникам поліції. Вони не реагували на його зауваження.

У судове засідання 20.12.2023 ОСОБА_1 не прибув. Зі слів захисника перебуває на службі.

Захисник ОСОБА_1 Семиполець В.В. (діє на підставі ордеру серія АІ № 1415096 від 20.09.2023) просив суд закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення. Наголосив, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати доказом винуватості особи, а усі додатки до нього, окрім розписки про отримання автомобіля, є недопустимими, а тому об`єктивна сторона цього правопорушення не розкрита. По-перше, відсутні будь-які докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки у момент прибуття працівників поліції транспортний засіб перебував у нерухомому стані, а з-за керма виходив ОСОБА_2 , що і зафіксовано на відеозаписі. Те, що ОСОБА_1 вказав поліцейським, що їхав він, то уточнив, що він мав на увазі, що їхав у автомобілі, а не за кермом. Припустив, що останній, щоб уникнути відповідальності, міг оговорити його підзахисного. По-друге, час відмови від проходження огляду, який відображений у протоколі (19:43 год) не співпадає з тим, коли лунала така пропозиція на відеозаписі (20:27 год). По-третє, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду. По-четверте, поліцейські порушили вимоги усіх законодавчих актів коли оформили акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки такий огляд не проводився, а відповідно до Інструкції такий акт оформлюється лише в разі проходження особою відповідного огляду з зазначенням результатів. По-п`яте, ознаки сп`яніння ОСОБА_1 не були встановлені поліцейськими, а потім поліцейському, який оформляв протокол, їх надиктовував інший поліцейський, що є кричущим порушенням. Наголосив, що пояснення свідків, які долучені до матеріалів справи, суд не може брати до уваги, бо вони не підписані, свідки взагалі відсутні на відеозаписі, а також вони не підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Наголосив, що свідки вказують про те, що водій цього автомобіля був одягнутий у футболку білого кольору, натомість його підзахисний був у футболці сірого кольору. Крім того, ствердив, що поліцейський дістав з багажника службового автомобіля протокол, де уже були заповнені дані про свідків з їхніми підписами, що є також доказом на підтвердження того, що свідків на місці події не було. Зауважив, що у протоколі мається інформація про те, що особу водія встановлено по додатку «Дія», що не відповідає дійсності, бо ОСОБА_1 надав поліцейським свої документи. Наголосив, що один поліцейський оформляє протокол, а інший направлення, що також вказує на порушення процедури оформлення документів. Звернув увагу суду, що тягар доказування у справах про адміністративні правопорушення лежить на поліцейських, які у цьому випадку не довели складу цього правопорушення, натомість допустили ряд грубих процесуальних порушень при складанні цього протоколу і додатків до нього, поводили себе зухвало, що видно з відеозапису. Зі скаргами на їх дії не звертався через брак часу, клопотань про їх виклик у судове засідання заявляти не бажає. Це стосується і свідків, дані про яких зазначено у протоколі, оскільки фактично були відсутні на місці події. Зауважив, що свідки події ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які могли би підтвердити як насправді розвивалися події того вечора, до суду прибути не зможуть, бо перебувають на військовій службі. Зауважив, що при матеріалах справи є письмова розписка ОСОБА_4 , що свідчить про те, що саме він був за кермом. Вважає, що цей протокол є наслідком протистояння між військовими і поліцейськими.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді даної справи, суд установив таке.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із фабулою ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає, серед іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки п.2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні за участі захисника було досліджено два відеозаписи події правопорушення ( майже по дві години кожний), що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи.

Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Так, з цього доказу вбачається таке:

-диск 1/2 на якому відображено факт прибуття працівників поліції та їх зупинка поруч з автомобілем Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 . З-за керма цього автомобіля виходить чоловік у військовій формі (Женя). На запитання поліцейського хто керував автомобілем, цей чоловік вказує на чоловіка, який одягнутий у футболку світлого кольору (0:02:00 хв). у подальшому це також підтверджує (04:10, 05:15, 06:25 хв.). Потім поліцейський задає таке ж запитання цьому чоловікові ( ОСОБА_1 ), який відповідає: «я їхав» (0:02:15 хв.). На вимогу надати документи ОСОБА_1 сперечається і запитує навіщо. Надалі поліцейський демонструє водію планшет, де зазначено, що надійшов виклик по 102 про те, що водій цього автомобіля порушував ПДР України. Працівники поліції повідомляють водію про виявлені у нього ознаки та пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вказує, що якщо треба, то пройде (0:07:20 хв.). Женя вказує, що вони разом вживали алкоголь і що він винен, що покликав ОСОБА_1 (0:10:11 хв.), поряд перебуває ОСОБА_1 , який не заперечує такі твердження. У черговий раз ОСОБА_5 підтверджує разом з ОСОБА_1 факт вживання алкоголю (0:11:13 хв.). Надалі ОСОБА_1 вказує «ми тут їхали і тут стали» (0:14:00 хв.), у черговий раз працівники поліції повідомляють підстави їх прибуття. Після спілкування по телефону з невідомою особою ОСОБА_1 категорично змінює свою позицію та поведінку, стверджуючи що водій, який керував транспортним засобом «сїб****» за водою (0:25:00 хв). Стверджує, що в автомобілі їхало четверо осіб (0:26:40 хв.). Працівники поліції в черговий раз пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (0:31:55 хв.), ОСОБА_1 всіляко ухиляється від відповіді, оскільки відсутні на те підстави, наполягає на наданні йому доказів факту керування ним транспортним засобом, стверджує, що по прибуттю працівників поліції він лише сидів за кермом. ОСОБА_1 пояснює, що має приїхати водій ОСОБА_6 та нехай все розповідає працівникам поліції (0:33:21 хв.) Працівники поліції пояснюють, що свідки вказали на нього як водія, а він викрикує, що вони йому незнайомі, однак запам`ятав державний номерний знак автомобіля свідка і вважає, що йому потрібно іти служити. Працівники поліції в черговий раз пояснюють, що факт керування підтверджується його особистими поясненнями на початку спілкування, поясненнями його товариша ОСОБА_7 та поясненнями свідків, однак ОСОБА_1 стверджує, що не керував, був інший водій (0:39:00 хв.) Надалі працівники поліції пропонують знайти тверезого водія, який отримає транспортний засіб під розписку (0:45:31 хв.) В черговий раз ОСОБА_1 стверджує, що не керував транспортним засобом, оскільки у нього футболка сірого кольору, а не білого, як вказували свідки (1:18:55 хв.). Потім поліцейські починають складати протокол, ОСОБА_1 підписує протокол, надає письмові пояснення (1:34:15 хв).

-Диск 2/2 на якому зафіксовані аналогічні події з бодікамери іншого працівника поліції, який перебував у складі даного екіпажу, та які доповнюють попередній відеозапис, а саме після згоди водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння працівник поліції просить інший екіпаж доставити на місце події прилад «Драгер». Також на даному відеозаписі зафіксовано наявність свідків, яких просять прийти ближче (0:28:00 хв.). У черговий раз водію ОСОБА_1 пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, він ухиляється (0:31:26 хв.). Крім того, зафіксовано як водій ОСОБА_1 особисто підписує акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (1:38:27 хв.).

При цьому, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-фактичними відомостями викладеними в протоколі серії ААД № 075724 від 03.09.2023;

-даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за яким у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя ОСОБА_1 мав пройти огляд. Однак він не проводився, що зафіксовано підписами свідків, при цьому у графі з результатом згоден зазначено « ОСОБА_1 .» та проставено короткий підпис;

-даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.09.2023, за яким такий огляд не проводився;

-даним письмових пояснень ОСОБА_8 від 03.09.2023, за якими водій рухався по а/д М-05 у лівій смузі на прохання надати дорогу проблиском фар не відреагував, лише коротко увімкнув аварійну сигналізацію. Так як об`єктивних причин того не було, вирішили об`їхати його справа, на що водій ОСОБА_9 почав хаотично рухатися перед ними з однієї смуги для руху віншу. Про даний факт було повідомлено поліцію по лінії «102», в цей час водій підрізав попутні автомобілі та пригальмовував майже впритул. Після цього, по всім ознакам у цьому автомобілі закипів двигун та він змушений був зупинитись;

-даним письмових пояснень свідка ОСОБА_10 від 03.09.2023 за якими він рухався по а/д М-05 на дозволеній швидкості та попросив надати дорогу водію ОСОБА_11 , у відповідь водій не реагував, тому було прийнято рішення здійснити його об`їзд з правої сторони. Водій вказаного автомобіля почав його притискати, граючись на дорозі. Через це було прийнято рішення швидко їхати звідти, на що водій ОСОБА_11 «сів на хвіст». Але через велику швидкість у цьому автомобілі закипів двигун. Номерний знак вказаного авто EL900VS на польській реєстрації. Також додає, що у вказаному авто була привідкрита водійська дверка, через яку він бачив водія у сірій футболці, смуглого з темним волоссям;

-даними письмової розписки ОСОБА_12 від 03.09.2023. про отримання транспортного засобу Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 , та зобов`язанням доставити його за адресою: м. Київ, вул.. Генерала Наумова, 25, та зобов`язанням не допускати (передавати) керування ним.

Так, відповідно до вимог закону доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, такими доказами є: пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеофіксація з нагрудної камери працівника поліції.

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 251 КУпАП) може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений у порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому у справі протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати ст. 254, 255 КУпАП), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

На думку суду, зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, достовірними, оскільки відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом, а тому клопотання сторони захисту про визнання їх недопустимими відхиляється.

Той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у час і місці, зазначеному у протоколі, прямо випливає із відеозапису події, про що зазначено вище. Також на цей факт вказують письмові пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які наявні при матеріалах справи. Твердження сторони захисту про те, що ці пояснення не підписані свідками суд відхиляє, оскільки там наявні короткі підписи цих осіб, законодавчо питання форми пояснення свідків не врегульовано КУпАП, а той факт, що вони особисто надавали письмові пояснення прямо вбачається з відеозапису події. Ці пояснення свідків повністю узгоджуються з даними, які наявні у рапорті поліцейського від 03.09.2023 (а.с.7).

Отже, зазначені пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 підлягають оцінці, як письмові докази відповідно до ст. 251 КУпАП, оскільки відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року ( справа №208/712/19, провадження №13-47зво22) уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази.

Покликання сторони захисту щодо відсутності чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд відхиляє, оскільки відеозаписом підтверджено, що поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, він спочатку не відмовлявся, сказавши, що пройде, якщо потрібно, після чого поліцейські очікували на доставку на місце події приладу «Драгер». Потім змінив позицію і на кожну таку пропозицію ухилявся від відповіді, емоційно реагував на неї, вказуючи на відсутність у поліцейських доказів керуванням ним автомобілем, хоча поліцейські неодноразово роз`яснювали, що такі докази наявні.

Так, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах, а норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не його право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

При цьому, у разі відмови/ухилення водія від проходження огляду у встановленому законом порядку, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду на місці чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

Також у ОСОБА_1 була можливість написати в протоколі про адміністративне правопорушення пояснення з приводу обставин порушення та зазначити, що він бажає пройти такий огляд у встановленому законом порядку, однак останній підписав цей протокол, а у графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» - зазначив, що «З протоколом не згоден, я не водій, будь-яких фактичних даних немає» та проставив короткий підпис. Підписав ОСОБА_1 також і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що такий огляд не проведено через відмову ОСОБА_1 .

Щодо відсутності свідків при відмові ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, то суд зауважує, що у відповідності до ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку, що розглядається, поліцейський застосував технічні засоби відеозапису.

Щодо тверджень сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи. Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. Відповідно до п. 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Матеріалами справи підтверджується те, що в працівника поліції були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, ці ознаки викладені поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим суд вважає безпідставними доводи захисника в цій частині.

Твердження сторони захисту, що водієм був ОСОБА_12 , що підтверджується його письмовою розпискою, суд відхиляє з огляду на той факт. що дана розписка констатує факт отримання транспортного засобу Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 , та зобов`язанням доставити його за адресою: м. Київ, вул.. Генерала Наумова, 25, та зобов`язанням не допускати (передавати) керування ним, та жодним чином не підтверджує факт керування транспортним засобом у час, зазначений у протоколі.

До того ж, суд бере до уваги, що пояснення ОСОБА_1 , який надав суду, не узгоджуються з відображеними на відеозаписі подіями щодо того, хто був тоді водієм ( ОСОБА_13 , ОСОБА_14 чи ОСОБА_15 ), скільки осіб перебувало у автомобілі тощо. Припущення захисника, що присутній на відеозаписі чоловік, який був за кермом автомобіля на момент прибуття поліцейських, хотів оговорити його підзахисного, спростовується даними відеозапису, де той чоловік просив поліцейського скласти протокол на нього, бо вважає себе винуватим, що «покликав» ОСОБА_1 з собою.

Щодо інших порушень, на що звертав увагу суду захисник, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Так, для констатації фундаментального процедурного порушення суб`єкта владних повноважень, що тягне за собою неналежність, недопустимість чи недостовірність будь-якого доказу має бути доведено допущення суттєвої та/або істотної помилки, що призводить до порушення конвекційних чи конституційних прав чи свобод особи, якої таке порушення стосується, або ж прав чи інтересів інших осіб, а сама по собі розбіжність у часі, зазначеному у протоколі і зафіксованому на відеозаписі, відмови від огляду, на яку наголошувала сторона захисту, диктування ознак сп`яніння тощо, свідчать, на думку суду, про зайвий формалізм або «правовий пуризм».

Отже, перевіркою матеріалів не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, було складено протокол. Під час пропозиції йому пройти освідування поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису. Факт відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_12 від 03.09.2023.

Не зважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_1 та його захисника щодо невизнання вини за ч.1 ст. 130 КУпАП, на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому клопотання про закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Призначаючи адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особи порушника, невизнання вини, та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір

Керуючись ст. ст. 221, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 гривень судового збору.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п"ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко