ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9278/23
провадження № 3/753/4129/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

30 травня 2023 року близько 07-ї години 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 . Вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , наніс удар матері рукою по вуху, чим завдав фізичного болю, чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру.

Крім того, 30 травня 2023 року близько 21-ї години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА № 261512 від 30.05.2023 року, а саме заборону в будь який спосіб контактувати з матір`ю ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою в присутності дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи відбуватиметься в Дарницькому районному суді м. Києва.

Проте, будучи завчасно, до початку судового розгляду, двічі належним чином повідомленим про розгляд справи за допомогою направлення смс -повідомлення, на виклик суду не з`явився та провадженням щодо нього не цікавився.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме фактичними даними, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 276499, серії ВАВ № 277501, які складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а.с.1, 14); заяві ОСОБА_2 , відповідно до якої вони просить притягнути до відповідальності її сина ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що 30.05.2023 року зранку, за те, що вона вилила горілку, вдарив її по обличчю (а.с.2), письмових поясненнях ОСОБА_4 , відповідно до яких 29.05.2023 року її син ОСОБА_1 вживав алкоголь та влаштував розборки. Вона викликала працівників поліції, які й в той день не приїхали. Зранку 30.05.2023 року ОСОБА_2 вилила горілку, яку виживав син, внаслідок чого останній вдарив її по голові (а.с.4), письмових поясненнях ОСОБА_2 , відповідно до яких 30.05.2023 року вранці відносно її сина ОСОБА_1 за її заявою, було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2, та винесено заборонний припис, який забороняє ОСОБА_1 в будь який спосіб контактувати з матір`ю. Проте, ОСОБА_5 30.05.2023 року близько 21.00 години вечора, почав гучно стукати до кімнати ОСОБА_2 погрожувати фізичною розправою (а.с.15), копії термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 , якому строком на 1 добу починаючи з 09.30 години 30.05.2023 року до 09.30 години 31.05.2023 року заборонено в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою, тобто ОСОБА_1 (а.с.17).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнєнасильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства фізичного характеру та порушення вимог термінового заборонного припису, що завдало шкоду ОСОБА_2 .

При вирішення питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" чи Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Враховуючи особу правопорушника, обставини скоєного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю правильним призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу з направленням ОСОБА_1 , як особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536, 80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 173-2, 283, 284, 285 КУпАП, ч п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави.

Направити ОСОБА_1 як особу, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до Управління соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації /м. Київ, вул. О. Кошиця, 11/.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536, 80 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба