Справа №463/3151/23
Провадження №3/463/1151/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року суддя Личаківського районного суду м.Львова Головатий Р.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Дуди І.П., розглянувши справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 08.04.2023 о 06 год. 09 хв. у м.Львові на вул.Пасічна, 59, керував транспортним засобом «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що посварився з дружиною, тому вийшов на вулицю і сів в авто, однак транспортним засобом не керував.

Захисник під час розгляду справи просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зазначила, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, огляд на стан сп`яніння проведено без свідків, а фіксування правопорушення здійснено на мобільний телефон, а не бодікамеру поліцейських. Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано ознак алкогольного сп`яніння та зазначено про керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 06 год. 09 хв., в той час як з відео, яке долучено до протоколу вбачається, що працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 о 06 год. 06 хв. Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду зазначені різні номери алкостестера і результати огляду.

Вина у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №362410 від 08.04.2023, результатом тестування на алкоголь за допомогою алкотестера «Драгер», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що з результатом тестування 1,34‰ ОСОБА_1 згоден, а також відеозаписами з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції.

При цьому, посилання ОСОБА_1 на те, що транспортним засобом він не керував є безпідставними, оскільки такі спростовуються відеозаписом з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, на якому зафіксовано як рух транспортного засобу, так і пояснення ОСОБА_1 про те, що він лише перепаркував автомобіль.

Крім цього, в акті огляду зазначено номер моделі алкотестера 6820 (а.с.4), а в протоколі про адміністративне правопорушення номер цього приладу 0260 (а.с.2), обидва з яких відповідають тим, що містяться в долученій до протоколу про адміністративне правопорушення роздруківці результатів алкотестера (а.с.1).

Посилання на розбіжності у значенні результатів огляду 1,34 ‰ в акті огляду та 1,94‰ в протоколі про адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки як вбачається з останнього, у ньому також вказано значення 1,34‰, однак у зв`язку з накладенням літери «у» з попереднього рядка візуально схоже на 1,94‰, однак в будь-якому випадку свідчить про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.

Такими, що не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є і посилання захисника на те, що відеофіксація адміністративного правопорушення відбувалася, зокрема на мобільний телефон поліцейського, а не на бодікамеру.

Так, відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи відеозаписів, такі розпочинаються саме з відео з портативного відеореєстратора поліцейського, на якому власне і зафіксовано правопорушення (рух транспортного засобу та пояснення ОСОБА_1 про те, що він лише перепаркував автомобіль) та розпочато процедуру огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, на відео зафіксовано стан заряду приладу 1%, а тому завершення фіксування зазначених подій здійснювалось не на бодікамеру, а на мобільний телефон інспектора поліції з технічних причин та про долучення такого відео зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Не беруться суддею до уваги і доводи захисника щодо проведення огляду на стан сп`яніння без свідків, оскільки відповідно до ч.2 ст.266 КпАП України під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

З урахуванням наведеного, суддя критично оцінює доводи ОСОБА_1 та його захисника, оскільки такі спрямовані на ухилення від відповідальності та спростовуються вищевказаними доказами, якими встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, тому на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.33, 40-1, 130, 284, 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 34000 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Р.Я. Головатий