Справа №752/89/23 Головуючий в суді І інстанції - Дідик М.В.
Провадження № 33/824/1573/2023 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

за участю захисника Рудіка Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Голосіївськогорайонного суду м. Києва від 16 січня 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ПІІ «ВАЙТЕРРА УКРАЇНА», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП - закрито, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , як директор ПІІ «ВАЙТЕРРА УКРАЇНА», порушив ведення податкового обліку, а саме завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, в декларації за червень 2022 року на суму 4 014 445 грн., за липень 2022 року на суму 4 014 445 грн., за серпень 2022 року на суму 4 014 445 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову змінити, виключивши з її резолютивної частини посилання на визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що станом на дату подачі апеляційної скарги ні він, ні його захисник Рудік Н.В. оскаржувану постанову не отримували. Про постанову йому стало відомо 20 лютого 2023 року через ЄДРСР, і саме в цей день він отримав змогу ознайомитися з повним текстом постанови.

Апелянт вказує, що він був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в десятиденний термін, оскільки не був ознайомлений з мотивами прийнятого рішення.

Враховуючи вказані обставини, апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин.

Крім цього зазначає, що вину він не визнає. Клопотання про закриття провадження за закінченням строків накладення адміністративного стягнення захисником було подано з урахуванням того, що вина особи не буде встановлюватися, враховуючи аналіз судової практики науково-консультативної ради при ВАСУ.

Зокрема, відповідно до Узагальненого науково-консультативного висновку НКР при ВАСУ під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції визнав його вину лише у зв`язку з наявністю Акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, без глибокого аналізу правовідносин та без урахування того, що неузгодженість податкового зобов`язання за результатами податкової перевірки виключає наявність правопорушення в цілому.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Окремо, апелянт вказує, що факт складання податкового повідомлення-рішення не свідчить про порушення ним вимог законодавства України у сфері бухгалтерського обліку, оскільки ПІІ «ВАЙТЕРА УКРАЇНА» оскаржило їх в адміністративному порядку.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подав, однак забезпечив участь свого захисника Рудіка Н.В.

Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги ч.ч.4, 6 ст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, яка подала апеляційну скаргу, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника Рудіка Н.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення. При цьому в матеріалах справи відсутній супровідний лист про направлення копії постанови учасникам провадження та не спростована та обставина, що про оскаржувану постанову апелянту стало відомо лише 20 лютого 2023 року з ЄДРСР, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не був ознайомлений з висновками суду викладеними в судовому рішенні.

За таких обставин, з метою належного забезпечення права на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року.

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Зокрема, судом не з`ясовано чи приймалося відповідним органом ДПС за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення щодо застосування фінансових санкцій за порушення порядку ведення податкового обліку та чи скористалося ПІІ «Вайтерра Україна» наданим Податковим кодексом України правом на оскарження такого рішення податкового органу і чи є визначене податковим органом грошове зобов`язання ПІІ «Вайтерра Україна» узгодженим, в той час як з`ясування цих обставин має істотне значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Апеляційним судом встановлено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ПІІ «Вайтерра Україна» щодо дотримання податкового законодавства за червень, липень та серпень 2022 року було складено акт від 18 листопада 2022 року № 218/34-00-07-02/23393195 про те, що з боку підприємства встановлено порушення п.п. «а» п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198, п.п.200.1, 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, з огляду на завищення ним суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню: за червень 2022 року на суму 75417 грн., за липень 2022 року на суму 1845 грн.; п.п. «а» п.198.1, 198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на суму ПДВ: за червень 4014445 грн., за липень 4014445 грн., за серпень 4014445 грн.

За результатами перевірки 27 грудня 2022 року Південним міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків складено податкові повідомлення-рішення: №2 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 53145 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 26572 грн. 50 коп.; №2 про зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 4014445 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення після їх отримання повноважним представником ПІІ «Вайтерра Україна» оскаржені до Державної податкової служби України у порядку, встановленому Податковим кодексом України, що стверджується наявними у справі доказами (а.с. 105-119).

За результатами розгляду скарги, ДПС залишило без змін ППР Південного МУ по роботі з ВПП від 27.12.2022 №2, №2, а скаргу ПІІ "Вайтерра Україна" - без задоволення.

В подальшому, 24.03.2023, директор ПІІ "Вайтерра Україна" звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкових повідомлень - рішень від 27.12.2022 №2, №2.( а.с. 166-204).

Відповідно до копії ухвали Київського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року, по даній позовній заяві відкрито провадження. (а.с. 208-209).

Відповідно до п.86.3. Податкового кодексу України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Відповідно до п.86.8. Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Згідно з пунктів 56.1 та 56.2 ст.56 ПК України, рішення прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.56.15 ст.56 ПК України, скарга подана із дотриманням строків, визначених п.56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Отже, за змістом наведених норм у випадку оскарження платником податків податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами перевірки, сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Як вбачається з матеріалів справи податкові повідомлення-рішення №2, №2, складені 27 грудня 2022 року Південним міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками за результатами перевірки, оскаржені ПІІ «Вайтерра Україна» до Київського окружного адміністративного суду у встановлений законом строк.

Скарга ПІІ «Вайтерра Україна» до ДПС України станом на час винесення судом першої інстанції постанови не була вирішена, як не вирішена і станом на час апеляційного розгляду позовна заява, подана до Київського окружного адміністративного суду. Відтак, суми грошового зобов`язання є неузгодженими, що у свою чергу спростовує висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, оскільки податкові повідомлення-рішення, які складені на підставі акту за результатами документальної перевірки оскаржені у встановленому порядку і на час розгляду справи судом першої інстанції сума грошового зобов`язання була неузгодженою, і до остаточного вирішення спору факт допущення правопорушення є невстановленим.

Згідно з ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 - скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення та одночасне закриття справи за строками є взаємовиключними рішеннями, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Правовий аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що застосування п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише у випадку встановлення судом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні такого правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення (правова позиція Верховного Суду в постановах від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16 та від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18).

Отже, аналіз положень ст.38 та п.7 ч.1 ст.247 КУпАП свідчить про те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення. При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, вказаних у п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Миколюк