Справа №461/5259/23
Провадження №3/461/1840/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., представника Львівської митниці Державної митної служби України Лубоцького Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 ; місце народження: м. Херсон; проживає за дресою: АДРЕСА_1 ; тимчасово не працює; закордонний паспорт № НОМЕР_2 , виданий 02 жовтня 2018 року, орган, що видав 6512,

за ч.1 ст.483 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2023 р. близько 08 год. 25 хв., в зону митного контролю пункту пропуску «Угринів - Долгобичув» Львівської митниці, в напрямку в`їзд в Україну, обравши для слідування смугу позначену символами «червоний коридор», прибув автомобіль марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням гр. ОСОБА_1 .

В ході проведення письмового декларування, в декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, гр. ОСОБА_1 , письмово заявила, що переміщує товар: «гуманітарна допомога: колеса на машини - 80шт, колеса на велосипед - Зшт.».

Відповідно до поданих гр. ОСОБА_1 товаросупровідних документів (лист звернення від 07.05.2023 Б/Н ) та митної декларації, одержувачем гуманітарної допомоги зазначено Благодійна організація «Благодійний фонд «Людина»» ().

Листом №7.4/20-01/14/12023 від 15.05.2023 Львівська митниця письмово звернулась до Благодійна організація «Благодійний фонд «Людина»» (Україна, 03037, м. Київ, Солом`янський район, вул. Освіти, буд. 4, офіс 412), для здійснення перевірки законності ввезення вантажу «гуманітарна допомога» транспортним засобом р/н НОМЕР_3 під керуванням громадянки ОСОБА_1 .

Відповідно до отриманої відповіді (листом №07/05 від 15.05.2023 року) керівник Благодійної організації «Благодійний фонд «Людина»» (), ОСОБА_2 , письмово повідомила про те, що станом на 15.05.2023р. Благодійна організація «Благодійний фонд «Людина»» не очікує жодного товару в якості гуманітарної допомоги та зазначає, що пані ОСОБА_3 до Благодійної організації «Благодійний фонд «Людина»» не мала та не має ніякого відношення.

В ході проведення митного огляду транспортного засобу, було виявлено колеса вживані до легкових автомобілів з дисками в асортименті - 84 шт., колеса вживані до велосипеда у зборі - 3 шт.

Відповідно до вимог ч.2 ст.460 Митного кодексу України «перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Таким чином, гр. ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Відповідно до висновку експерта СЛЕД ДМСУ №-0463 від 22.06.2023 року загальна вартість вилученого товару становить 252 563 грн.

Предмети ПМП вилучено та передано на склад митниці згідно ст. 511 МК України.

ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.4 ст.526 МК України суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Представник Львівської митниці Державної митної служби України в судовому засіданні зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення та до останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією частини 1 статті 483 МК України.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч.1 ст.483 МК України, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується наступними даними: протоколом про адміністративне правопорушення № 0572/20900/23 від 17.05.2023 року; копією паспорту, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, контрольного талону, декларацією, автом про проведення огляду, листами та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Також, суд враховує позицію Конституційного Суду України викладену у рішенні від 05 липня 2023 року по справі № 3-46/2022(95/22, 170/22, 233/22) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу другого частини першої статті 483 Митного кодексу України.

Так, згідно з вищезазначеним рішенням, Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України (щодо санкції частини даної статті).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що для досягнення легітимної мети суд повинен мати дискрецію. Однак суд під час розгляду справи про порушення митних правил за частиною першою статті 483 Кодексу не може забезпечити індивідуалізації відповідальності через: відсутність у зазначеній статті Кодексу інших видів стягнень; неможливість зміни розміру відсотків, за якими визначено штраф і обов`язковість застосування конфіскації. Неможливість вибору виду та розміру адміністративного стягнення з урахуванням обставин справи, а саме: характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, унеможливлює справедливий розгляд справи судом.

Таке законодавче регулювання суперечить засадам демократичного суспільства, базованого на верховенстві права (правовладді) (in democratic society quided by the rule of law). А тому, абзац другий частини першої статті 483 Кодексу суперечить приписам частини першої статті 8, частин першої, четвертої статті 41, частини другої статті 61, частини першої статті 64 Конституції України.

За таких обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України від 05 липня 2023 року по справі №3-46/2022(95/22, 170/22, 233/22), та природу походження товарів, суд вважає, що застосування штрафу на суму вартості предметів порушення митних правил в даному випадку не є пропорційним, порушуватиме справедливий баланс між загальними правилами декларування та правом власності особи, суперечить положенням ст.1 Першого Протоколу, та не забезпечить справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи та не узгоджуються з принципом верховенства права, - а тому штраф у достатньо великому розмірі на суму 2260853,10 грн (вартість предметів порушення) буде не пропорційним (по відношенню до вчиненого) надмірним тягарем для особи.

Водночас, суд також приймає до уваги, що відповідно до даного рішення абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України, визнаний неконституційним, утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто на даний час він є чинним.

Також, суд вважає за необхідне відзначити, що вчинення будь-якого правопорушення, зокрема адміністративного, повинно супроводжуватись принципом невідворотності відповідальності за вчинене, тобто особа, яка вчинила правопорушення, підлягає покаранню (стягненню), якщо відсутні законні підстави звільнення її від відповідальності чи покарання (стягнення).

Разом з тим, з урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, ступеня його вини, способу вчинення правопорушення, мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил.

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також відповідно до ст. 519 та ст. 520 МК України з ОСОБА_1 слід стягнути на користь Львівської митниці Державної митної служби України витрати на зберігання товару.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст. 459, 461, 487, 526, 528 МК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та конфіскувати в дохід держави товар, що вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил №0572/20900/23 від 17.05.2023.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Державної митної служби України 71619,8 грн витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 536,8 грн судового збору.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско