П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2023 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Адамович М. Я. , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130, ч.2 ст.126, ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2023р. близько 10.50год. по вул.Львівська,43 в м.Соснівка Червоноградського району Львівської області ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортними засобами керував автомобілем марки «ВАЗ 21070» р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідала обстановці) та відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я та виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Ford Focus» р.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, чим створив аварійну обстановку, змісивши водія вказаного автомобіля різко змінити швидкість та напрямок руху.

Сам ОСОБА_1 на час складання протоколів про адміністративні правопорушення пояснень не надав, до суду не прибув.

Дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, наявні в матеріалах справи протоколи про адміністративні правопорушення за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства.

Викладені в протоколах обставини стверджуються наступними доказами.

Актом, з якого встановлено, що поліцейським запропоновано особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Направленням, з якого встановлено, що поліцейським запропоновано особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Довідкою, з якої встановлено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Відеозаписом, на якому зафіксовано спричинення ОСОБА_1 аварійної обстановки, відмову останнього пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я та оголошення йому протоколів про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що вину останнього доведено повністю та в його діях наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.126, ч.5 ст.122 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, вчинення правопорушень в період дії особливого правового режиму воєнного стану, що обтяжує відповідальність, та з урахуванням того, що порушник не отримував посвідчення водія (згідно відомостей баз даних Національної поліції України), вважаю, за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки таке буде достатнім для його виховання та запобігання вчиненню правопорушень.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 :

- визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (протокол серія ААД №016068) та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн. без позбавлення права керування транспортними засобами;

- визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП (протокол серія ААД №016070) та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.;

- визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП (протокол серія ААД №016069) та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 (вісімдесяти п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1445 (одну тисячу чотириста сорок п`ять) грн.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: М. Я. Адамович