ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1268/23 Справа № 210/222/23 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Єгорова Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 11 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючу: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Стягнуто з неї судовий збір в розмірі 536,80 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а саме надавала послуги з тимчасового розміщення (проживання) громадян, чим порушила вимогу Закону України «Про туризм» від 15.09.1995 року та постанову Кабінету Міністрів України №803 від 29.07.2000 року, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На вказане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді відносно неї скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що судом не доведена її причетність до нібито створення хостелу в квартирі АДРЕСА_3 . Судом не надано належної оцінки доказам, які були надані до суду. Також, під час розгляду справи посадова особа, яка складала протокол не зазначила конкретної норми законодавства, яку вона порушила. Зазначає, що судом не доведена в її діях господарська діяльність без державної реєстрації. Крім того, вона не є власником квартири та відсутні докази її користування як фактично так і на підставі договору оренди майна. Матеріали справи не містять доказів, кому саме належить житлове приміщення.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження. Вказує, що 11.04.2023 року нею була подана заява про відкладення розгляду справи та виклику свідків, але суд проігнорував вказану заяву.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд першої інстанції, безпідставно проігнорував заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи призначену на 11.04.2023 та розглянув справу у ї відсутність, а тому наведені нею поважні причини пропуску строку апеляційного оскарження є прийнятними.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, вивчивши всі матеріали справи прийшов до висновку що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а саме надавала послуги з тимчасового розміщення (проживання) громадян. На думку суду це свідчить про порушення ОСОБА_1 вимогу Закону України «Про туризм» від 15.09.1995 року та постанови Кабінету Міністрів України №803 від 29.07.2009 року, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП

Разом з тим, дані висновки судді є передчасними.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 164 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною.

Як вбачається з матеріалів справи, судом не було належно перевірено регулярність її діяльності, а саме надавання послуг з тимчасового розміщення громадян.

Також судом не було перевірено період діяльності ОСОБА_1 , який був вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення особою що складала його, що є грубим порушенням чинного законодавства та недоведеністю її вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, господарською діяльність може вважатись лише діяльність з виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг і зайняття торгівлею з метою одержання прибутку. У разі відсутності такої мети немає правових підстав вважати діяльність господарюючого суб`єкта підприємницькою.

В суді не було надано жодного доказу отримання ОСОБА_1 вигоди, а саме грошових коштів, за начебто тимчасове розміщення громадян, а тому ні судом ні особою що складала протокол не доведена мета отримання прибутку.

Об`єктивна сторона правопорушення статті 164 КУпАП, полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки господарської, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Постановою КМУ від 29.07.2009 № 803 визначений чіткий порядок встановлення категорій готелям та іншим об`єктам, що призначаються для надання послуг з тимчасового розміщення (проживання).

Під іншим об`єктам, у вказаній постанові, маються на увазі, мотелі, пансіонати, будинки відпочинку, туристичні бази, кемпінги. Тобто квартира, яку нібито надавала ОСОБА_1 для тимчасового розміщення громадян не входить до вказаного переліку та не може підпадати під дію вказаної постанови.

Відповідно до ЗУ «Про туризм» він визначає загальні правові, організаційні та соціально-економічні засади реалізації державної політики України в галузі туризму та спрямований на забезпечення закріплених Конституцією України прав громадян на відпочинок, свободу пересування, охорону здоров`я, на безпечне для життя і здоров`я довкілля, задоволення духовних потреб та інших прав при здійсненні туристичних подорожей. Він встановлює засади раціонального використання туристичних ресурсів та регулює відносини, пов`язані з організацією і здійсненням туризму на території України, що у вказаному контексті не підпадає під дії ОСОБА_1 .

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі Кобець проти України (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18.01.1978 у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Аналіз положень ст. 164 КУпАП, зокрема і ч. 1 цієї статті, її бланкетний характер та матеріали, які надійшли до апеляційного суду спростовують підстави для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .. Наявні матеріали не містить у собі фактичних даних, з яких слідує, що вона проводила господарську діяльність від свого імені, отримувала за це прибуток, відсутнє також належне підтвердження укладення відповідного договору у простій письмовій формі, чи шляхом конклюдентних дій, отримання грошових коштів тощо.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає саме за здійснювання господарської діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання.

Враховуючи викладене, а саме, що не доведено факт здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 , порушено право на захист, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню, з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 11 квітня 2023 року відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя