Справа № 524/9044/23
Провадження 3/524/3631/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2023 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиз А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Головного Управління ДПС у Полтавській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого керівником ПП «Гусар О.С.», юридична адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 163-2 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення від 21.11.2023 року зазначено , що ОСОБА_1 вчинив правопорушення порядку ведення податкового обліку, а саме не подано до установи банку платіжне доручення про перерахування належної до сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по податковій декларації з податку на прибуток за 2022 рік в сумі 340 грн., граничний термін сплати 13.03.2023 року, фактично сплачено 24.08.2023 року, що зафіксовано в акті камеральної передвіки від 02.11.2023 року № 10748/16-31-04-06-03/39341741, чим порушено п. 57.1 ст. 57 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI зі змінами та доповненнями, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав повністю, щиро каявся.

Вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи приходжу до наступних висновків.

Як убачається з протоколу № 8424/12/16-31-04-06-04 від 21.11.2023року, адміністративне правопорушення, вчинено 24.08.2023 року.

Відповідно до ст.. 38 ч.2 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

На момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст.38 ч.2 КУпАП.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням викладеного, враховуючи вимоги ст.247 п.7 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення , оскільки як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 він самостійно припинив триваюче правопорушення виконанням обов`язку 24.08.2023 року, станом на день розгляду справи у суді закінчився 3-х місячний строк накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 163-2 ч.1 КпАП України слід закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення 3-х місячного строку, передбаченого ст. 38 ч.2 КпАП України відповідно до ст. 247 п. 7 КпАП України.

Керуючись ст. 38 ч.2, ст. 163-2 ч.1, 247 п.7, 284 ч.1 п.3 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-2 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в Полтавський апеляційний суд, через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука Андрій МАЛТИЗ