Справа № 592/7354/23
Провадження № 3/592/1687/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков Ігор Геннадійович, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Із змісту до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 046588 від 20.05.2023 року вбачається, що 20.05.2023 року о 17 годині 20 хвилин в м. Суми по вул. Білопільський шлях, буд. 19-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Kadett, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810, результат 0,29 ‰ , тест № 2928, чим порушив вимоги п. 2.9. а. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. п. 1) .

06.07.2023 року захисниця особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Шершак-Гукова Аліна Миколаївна надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 046588 від 20.05.2023 року, із змісту якого вбачається, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебувають матеріали адміністративної справи № 592/7354/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 20.05.2023 року о 17 годині 30 хвилин т. в. о. командира взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Сальником Максимом Олександровичем відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 046588. Із протоколу вбачається, що 20.05.2023 року о 17 годині 20 хвилин в м. Суми, по вул. Білопільський шлях, 19 а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Kadett, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, результат огляду позитивний - 0,29 проміле, а тому ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 046588 від 20.05.2023 року працівником поліції було складено безпідставно з явним порушенням КУпАП, а викладені у ньому факти не відповідають дійсним обставинам справи, зокрема. Працівниками поліції безпідставно було зупинено автомобіль Opel Kadett, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Причини зупинки автомобіля т. в. о. командира названо не було, що підтверджується відеозаписом, доданим до матеріалів справи. Працівниками поліції не було роз`яснено з яких підстав ними було здійснено зупинку автомобіля Opel Kadett, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не було повідомлено, який пункт ст. 35 Закону України Про Національну поліцію став підставою для зупинки автомобіля Opel Kadett, реєстраційний номер НОМЕР_2 . У своєму рішенні від 15.03.2019 року Верховний Суд у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та відеозаписів, долучених до них, ОСОБА_1 . Правила дорожнього руху не порушував, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення ним Правил дорожнього руху й, як наслідок, його законне зупинення за таке порушення. Ст. 268 КУпАП визначені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Відповідно до п. 11 розд. ІІ Документування адміністративних правопорушень Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Втім, жодні права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, поліцейські ОСОБА_1 не роз`яснили, ні перед складанням адміністративних матеріалів, ні під час ознайомлення з протоколом. Відтак, працівниками правоохоронного органу були порушені права ОСОБА_1 , передбачені та гарантовані Конституцією України, КУпАП, у тому числі право мати захисника, що підтверджуються відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських. Будучи юридично необізнаною особою, особою, яку працівниками правоохоронного органу при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення було позбавлено всіх гарантованих чинним законодавством України прав та взагалі не було повідомлено та не було роз`яснено про наявність у нього таких прав, ОСОБА_1 не зміг реалізувати своє право на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, передбаченому Інструкцією. На 39 хвилині (час 18:08) відеозпису під назвою сlip-0, вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до поліцейського з проханням проїхати до поліклініки з причин недовіри до технічного засобу Alcotest Drager 6810. Проте, ОСОБА_2 безпідставно відмовив йому у проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Після зупинки поліцейські попросили ОСОБА_1 вийти з салону автомобіля та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Будучи законослухняним громадянином ОСОБА_1 надав свою згоду. Проте, зазначені вимоги поліцейських є такими, що не відповідають вимогам закону. Згідно п. п. 2, 3 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. У п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті № 14 від 23.12.2005 року зазначено про те, що, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Проте, про виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння поліцейські йому не повідомляли, оскільки вони були відсутні і це підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 046588 від 20.05.2023 року, оскільки жодна із ознак алкогольного сп`яніння, визначена Інструкцію № 1452/735, до нього не внесена. Зазначене вказує на те, що вимога поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу є протиправною та суперечить нормам Інструкції № 1452/735. Відповідно до розд. ІІ Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться лише за наявності ознак, передбачених п. 3 розд. І цієї Інструкції. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду поліцейські ОСОБА_1 не проінформували про порядок застосування приладу, лише сказали подути , сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки ОСОБА_1 не пред`являли. В ході огляду на стан сп`яніння, зі слів поліцейського, прилад Drager Alcotest 6810 показав наявність в організмі ОСОБА_1 алкоголю у кількості 0,29 проміле. Проте, з такими висновками поліцейського погодитись неможливо, зокрема, у відповідності до п. 1.4. (Пристрій і Робота) Інструкції з експлуатації портативного професійного алкотестера Drager Alcotest 6810, алкотестер дозволяє переглянути 2000 тисячі останніх вимірювань збережених в пам`яті пристрою. У відповідності до п. 2.3.1.3. (Ввімкнення алкотестера) Інструкції з експлуатації портативного професійного алкотестера Drager Alcotest 6810, перед початком тестування алкотестер проводить контрольний забір повітря навколишнього середовища, і відбувається характерний звук у вигляді клацання. Проте, всупереч правилам експлуатації, алкотестер таких звуків не видавав, а поліцейський відразу надав ОСОБА_1 пристрій і сказав дути. Враховуючи те, що в пам`яті технічного засобу зберігається 2000 тисячі результатів огляду, та враховуючи відсутність звукового клацання газоаналізатора після ввімкнення, у сторони захисту виникають сумніви щодо реальності проведення огляду, а не використання результатів огляду, що збереглись в пам`яті пристрою. Поліцейським декілька разів роздруковувались результати огляду, що викликає у сторони захисту сумніви з приводу технічної справності приладу. Майже в момент проведення огляду, ОСОБА_1 курив сигарети, а працівник поліції не повідомив ОСОБА_1 про те, що огляд проходити можна лише після того, як пройшло декілька хвилин після куріння, оскільки куріння викривляє результати алкотестера. Згідно результату тесту, у вказаних результатах відсутнє зазначення температури повітря, як того вимагає Інструкція з використання портативного професійного алкотестера Drager Alcotest 6810, оскільки температура навколишнього середовища, пов`язана з правильністю результатів в цілому, так як вказаний прилад допускає похибку у результатах в залежності від температури повітря, при якій він використовується. Враховуючи вищенаведене, сторона захисту вважає, що вказаний прилад не відповідав технічній придатності, передбаченій Інструкцією з експлуатації на момент проведення огляду ОСОБА_1 , його результати отримані з порушенням правил використання та експлуатації та є хибними. У відповідності до п. 9 розд. II Інструкції № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у графі до протоколу додається вказується: пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення) . П. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті № 14 від 23.12.2005 року роз`яснено, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. 256 КУпАП. У ньому, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Між тим, як видно зі змісту протоколу серії ААД № 046588 від 20.05.2023 року та відеозапису, долученого до нього, працівники поліції зазначених вимог не дотрималися. Протокол, в порушення вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції № 1376, не містить в собі відомостей щодо наявних (долучених до нього) доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Відповідно до протоколу серії ААД № 046588 від 20.05.2023 року у графі до протоколу додаються зазначено лише один доказ: відеозапис . При цьому, поліцейськими даний термін у протоколі не розкрито. Відеозапис також відеогрaфія (від лат. video дивлюся, бачу) під цим терміном розуміють широкий спектр технологій запису, обробки, передачі, зберігання й відтворення візуального і аудіовізуального матеріалу на моніторах. У побутовому значенні відео означає відеоматеріал, телесигнал або кінофільм, записаний на фізичному носії (відеокасеті, відеодиску тощо) (Вікіпедія) . Отже, поліцейські, в порушення вимог п. 9 розд. II Інструкції № 1376, ст. 256 КУпАП, до протоколу внесли лише термін широкого спектру технологій, який не конкретизує його як докази, зокрема, поліцейськими не зазначено яким приладом записане відео (номер, серія нагрудного відеореєстратора, фізичний носій на яке записане, тощо) , та взагалі про що це відео. Разом з тим, відеозаписи, долучені до матеріалів справи, не є безперервними, і складаються з трьох частин, що вказує на те, що поліцейськими вибірково фіксувалися лише ті потрібні їм обставини, які б тільки доводили вину ОСОБА_1 , а не спростовували її. За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17, від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а, від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 та інших, якщо постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, цей доказ є неналежним. Верховний Суд у своїй постанові від 25.06.2020 року у справі № 607/1068/17 вказав на те, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Ст. 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відтак, вказані норми КУпАП працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 046588 від 20.05.2023 року не дотримані, а вищезазначене вказує на те, що відеозапис з фіксацією адміністративного правопорушення працівниками поліції отримано з порушенням встановленому законом порядку, а тому він є недопустимим доказом і не може бути використаний судом для обґрунтування свого рішення. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений з порушенням встановленого порядку КУпАП та інших нормативних актів, а тому цей документ не відповідає критеріям допустимості доказів і не може бути покладений в основу судового рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення. Оскільки, протокол, як доказ, слід вважати недопустимим, тобто таким, що тягне за собою визнання недопустимими усіх доказів у справі (правова концепція отруєного дерева (або ефект доміно ) , яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях Європейського суду з прав людини (справа Гефген проти Німеччини (Gafgen v. Germany ) від 30.06.2008 року, справа Яременко проти України (Yaremenko v. Ukraine ) від 30.04.2015 року) , то усі матеріали, які були отримані в результаті використання цього доказу, також є недопустимими доказами. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані в п. 43 рішення у справі Кобець проти України від 14.02.2008 року (з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини ) , згідно яким доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом . Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові. У відповідності до роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя № 9 від 01.11.1996 року, визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини. У рішенні у справі Дружстевнізаложнапріа та інші проти Чеської Республіки від 31.07.2008 року Європейський суд з прав людини зазначив про те, що висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами. Виходячи з викладеного, а також з того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вона вважає за можливе до цих правовідносин застосувати ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 268 КУпАП, вона просила закрити провадження у справі № 592/7354/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення (вхідний № 23002 від 06.07.2023 року) (а. п. 16-22) .

В судовому засіданні захисниця особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Шершак-Гукова Аліна Миколаївна звернула увагу на те, що поліцейськими були допущені грубі порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння. Вона зауважила на тому, що процедура огляду водія не відповідає нормам ст. 266 КУпАП та вимогам відомчої Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає реальним обставинам події. Вона просила закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, звертаючи увагу на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а тому він вважається недійсним (а. п. 27) .

Вислухавши пояснення та думку захисниці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Шершак-Гукової Аліни Миколаївни, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, відеофайли на оптичних носіях даних DVD-R стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, прихожу до наступного висновку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок проведення такого огляду врегульований ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, п. п. 6, 7 розд. І Інструкції № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я обов`язково проводиться у разі відмови водія транспортного заходу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами такого огляду.

Враховуючи те, що під час складання адміністративних матеріалів не було дотримано порядку огляду водія на стан сп`яніння, тому запропонований порядок його проходження не ґрунтувався на законі, що не може утворювати для ОСОБА_1 жодних юридичних наслідків.

За таких обставин та на підставі положень ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним.

При цьому, слід враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати) , який свідчить про порушення компетентною особою батальйону управління патрульної поліції в Сумській області справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) .

З огляду на викладене та оцінюючи вказаний доказ у відповідності до вимог ст. ст. 251, 252, 254, 255, 256, 266 КУпАП, прихожу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 046588 від 20.05.2023 року у відношенні водія ОСОБА_1 був складений без дотримання положень процесуального закону, що тягне за собою безумовне та беззаперечне визнання цього доказу недопустимим, внаслідок чого інші докази у справі є нікчемними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 його рішення від 14.02.2008 року (заява № 16437/04) у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine) з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey ) , згідно яким доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom ) від 18.01.1978 року, п. 161, Series A заява № 25) , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП та вимог Інструкцій, вважаю, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КупАП.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вважаю за необхідне взяти до уваги наступне.

Конституційний Суд України зауважив на тому, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo , згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення Великої Палати Конституційного Суду України у справі від 26.02.2019 року № 1-р/2019) . Доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine ) від 14.02.2008 року, з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey ) . Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Верховний Суд в п. 39 своєї постанови від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, зробив наступний правовий висновок про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (http://reyestr.court.gov.ua/Review/90264746) .

Крім того, вважаю за необхідне взяти до уваги положення ч. ч. 1, 2 ст. 260 КУпАП, згідно яким у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Також вважаю за необхідне взяти до уваги положення ч. ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП, згідно яким особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія ) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

До того ж, вважаю за необхідне взяти до уваги положення ч. 1 ст. 267 КУпАП, згідно якій адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи) , який застосував ці заходи, або до суду.

Отже, не відсторонення т. в. о. командира взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Сальником Максимом Олександровичем водія ОСОБА_1 , як особи, яка, на його думку, керувала транспортним засобом і щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, яка безумовно підлягала відстороненню від керування цим транспортним засобом; ненадання т. в. о. командира взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Сальником Максимом Олександровичем уповноваженій ОСОБА_1 особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, при відстороненні ОСОБА_1 від керування транспортним засобом Opel Kadett, реєстраційний номер НОМЕР_2 , можливості керування цим транспортним засобом, є грубим порушенням т. в. о. командира взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Сальником Максимом Олександровичем імперативних вимог ч. ч. 1, 7 ст. 267 КУпАП, оскільки водій ОСОБА_1 , як особа, яка, на його думку, керувала транспортним засобом і щодо якої були підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного, підлягала безумовному відстороненню від керування цим транспортним засобом.

Допущене т. в. о. командира взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Сальником Максимом Олександровичем грубе порушення при складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 046588 від 20.05.2023 року, у тому числі, ігнорування та нехтування ним вимог ч. 1, 7 ст. 267 КУпАП, є додатковими та достатніми підставами для закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, слід взяти до уваги наступне.

Європейським судом з прав людини у численних рішеннях була висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини Енгель та інші проти Нідерландів були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне та розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: - критерій національного права, який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; - критерій кола адресатів, відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; - критерій мети та тяжкості наслідків, за змістом якого вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину, якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою та передбачає елемент покарання.

Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у численних рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, Лутц проти Німеччини , Карелін проти Російської Федерації , Гурепка проти України , Лучанінова проти України та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати про те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що при розгляді зазначеного вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння затверджений спільним наказом МВС України та МОЗ України Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 від 11.11.2015 року.

П. п. 1-7 розд. ІI Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених п. 3 розд. І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1) . Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 3) . Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 5) . Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п. 6) .

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився 20.05.2023 року без присутності свідків за допомогою приладу газоаналізатору Alcotest 6820, серійний № ARHE-0128, тобто з порушенням імперативних вимог п. 6 розд. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Відсутність самої події адміністративного правопорушення-діяльність особи не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення. Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

З огляду на вищевикладене, прихожу до висновку про те, що вданому конкретному випадку, з урахуванням обставин справи та наданих доказів, відсутні належні та допустимі докази щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вважаю за необхідне закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя І.Г. Бичков