Провадження № 3/727/3540/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Калмикова Ю. О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

УСТАНОВИЛА:

1. Зміст наданих до суду протоколів, позиції учасників справи

1.1. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 035398 від 20.10.2023, 20 жовтня 2023 року о 23 годині 05 хвилин в м. Чернівці по вул. Південно-Кільцева, 31, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Lexus ES350», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленого законодавством порядку відмовився на місці зупинки ТЗ, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

1.2. ОСОБА_1 в судові засідання, не з`явився, про час, місце та дату слухання справи був повідомлений належним чином, наявні в матеріалах справи, втім, до суду надав письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначив про закриття провадження у справі з підстав того, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують його вину за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме те, що він (водій ОСОБА_1 ) керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення ним ПДР і як наслідок його законне зупинення за таке порушення. Також на нього не було складено постанови за порушення ПДРЮ а саме: «проїзд на заборонений сигнал світлофора», як було зазначено поліцейським як причину зупинки транспортного засобу.

2.Релевантні джерела права

2.1. Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

2.2. Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вчинена повторно протягом року.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно законодавства України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

2.3. Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

2.4. Частина 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

3. Опис обставин, установлених під час розгляду справи, та оцінка аргументів учасників

3.1. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 035398 від 20.10.2023, 20 жовтня 2023 року о 23 годині 05 хвилин в м. Чернівці по вул. Південно-Кільцева, 31, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Lexus ES350», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленого законодавством порядку відмовився на місці зупинки ТЗ, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, до протоколу надані відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) №476890, №476059, використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин 20.10.2023 та складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

На відео з відеореєстратора зафіксовано рух транспортного засобу, втім з нього не можливо встановити факт проїзду транспортного засобу на заборонений червоний знак світлофору, марку та номерний знак транспортного засобу та водія транспортного засобу.

На відео з НОМЕР_3 , №476059 (23:10:13, 23:12:38) зафіксовано, що інспектор представився та назвав причину зупинки: транспортний засіб проїхав на заборонений червоний знак світлофора.

Втім, з досліджених судом доказів, судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 не складено постанови про адміністративне правопорушення за проїзд на заборонений червоний знак світлофора та не надано на підтвердження цього факту належного відеозапису, як і не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 20 жовтня 2023 року о 23 годині 05 хвилин в м. Чернівці по вул. Південно-Кільцева, 31.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 35 Заокну України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Отже, як встановлено матеріалами справи про адмiнiстративне правопорушення, працівниками полiцiї не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР України, які б вiдповiдно до ст. 35 Закону України «Про Національну полiцiю» давали право працівниками полiцiї здійснити законну зупинку транспортного засобу.

Тобто, iз матерiалiв справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та допустив будь-якi порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку iз чим, всі наступні вимоги працiвникiв поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи стосовно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (Taкі висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові вiд 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17).

3.2. Отже, до суду не було надано достатніх доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження законності зупинки транспортного засобу.

Суд зважає при цьому, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є засобом фіксації правопорушення. Інформація, яка вноситься у протокол, повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо. При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , не вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: п. 2.5 ПДР України та відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП, адже недоведений факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження законності зупинки транспортного засобу, а отже він не є суб`єктом даного правопорушення, а подальші вимоги працівників поліції щодо проходження огляду для встановлення стану сп`яніння слід вважати неправомірними.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 284, ст. 294 КУпАП України,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 , закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена Чернівецького апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Ю. О. Калмикова