Справа № 159/5906/23 Провадження №33/802/755/23 Головуючий у 1 інстанції:Лесик В. О.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю захисника Шворака С.В., адвоката Ковальчука В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 29 вересня 2023 року о 15 год. 33 хв. в м.Ковель на вул.Брестській керував автомобілем марки «Форд Транзит», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , будучи при цьому тимчасово обмеженим у праві користування транспортним засобом відповідно до постанови Ковельського МВДВС ЗМУ МЮ від 22.02.2021 ВП №61842784, чим порушив вимоги ст.15 Закону України «Про дорожній рух» та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм законодавства просить її скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП. Зазначає про те, що копія постанови державного виконавця Ковельського МВДВС ЗМУ МЮ щодо тимчасового обмеженим його у праві користування транспортними засобами від 22.02.2021 йому не надсилалась. Матеріали справи не містять будь-яких доказів про те, що він був обізнаний про таку постанову ДВС. Його захисником до Ковельського МВДВС ЗМУ МЮ було надіслано адвокатські запити з метою отримання доказів про направлення (вручення) йому, як боржнику, копії згаданої постанови від 22.02.2021, та/або доказів її отримання. Однак, станом на дату розгляду справи судом відповіді на такий запит отримано не було. Окрім того вказує про те, що розгляд цивільної справи про стягнення аліментів також відбувся без його участі. Проте, суд першої інстанції на таке уваги не звернув та прийняв незаконне і необґрунтоване судове рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, захисника ОСОБА_1 адвоката Ковальчука В.С., який скаргу підтримав з підстав викладених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався.

Частиною 3 ст.126 КУпАП передбачено, що правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом особою щодо якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

За положеннями ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, тобто склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.126 КУпАП, передбачає умисну форму вини.

У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає про необізнаність наявності у нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

На підтвердження таких апеляційних доводів стороною захисту до апеляційного суду подано лист Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області від 16.11.2023 за вих. №60845425/16, а також додані до нього копії документів, які були надані на адвокатський запит.

З цього листа і документів вбачається, що постанова про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів надсилалась від 22.02.2023 у виконавчому провадженні про стягнення аліментів на адресу ОСОБА_1 поштовим зв`язком, однак будь-яких доказів на підтвердження факту отримання боржником такої постанови орган виконавчої служби не надав.

Таким чином під час апеляційного перегляду було встановлено, що доказів, які б підтверджували обізнаність ОСОБА_1 про обмеження у праві керування транспортними засобами в матеріалах справи відсутні.

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний про встановлені щодо нього обмеження, тому керуючи 29 вересня 2023 року транспортним засобом не знав і не міг знати про встановлення щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами, а відтак відповідно умислу на вчинення правопорушення не мав.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення інкримінованого правопорушення як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу правопорушення.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову необхідно скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2023 року в даній справі, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк