Справа № 758/2724/23 суддя в І-й інстанції Кітов О.В.
Провадження № 33/824/3785/2023 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 472 МКУ
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Енергетичної митниці Держмитслужби на постанову Подільського районного суду міста Києва від 07 липня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого директором ТОВ «АВАНТАЖ-7», за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про порушення митних правил № 0007/90300/23 від 16 січня 2023 року вбачається, що 19 листопада 2022 року через пункт пропуску «Могилів-Подільський Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці з Молдови до України на адресу ТОВ «Авантаж-7» був ввезений товар «Premium Unleaded Gasoline 10 PPM» загальною вагою 25040.00 т. та обсягом 33,201 тис.л. у літрах, приведених до температури 15 град. С., фактурною вартістю 30 015.45 Євро, митною вартістю 1 167 615,89 грн., що включає в себе суму вартостей безпосередньо товару і витрат на його перевезення, з розрахунку за курсом НБУ 1 Євро = 37,8906).

21 листопада 2022 року до відділу митного оформлення «Київ» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» №22UА63U0 декларантом ОСОБА_1 вказаний товар заявлено до митного оформлення у вільний обіг на території України.

Разом з електронною митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: рамковий договір купівлі-продажу від 25 серпня 2022 року № 25/08/22; додаток від 11 жовтня 2022 року №2 до рамкового договору купівлі-продажу; інвойс від 18 листопада 2022 року №18/11-4В; інвойс від 18 листопада 2022 року №15; автотранспортна накладна від 18 листопада 2022 року б/н; паспорт якості від 26 жовтня 2022 року № 865/22; довідка про транспортні витрати від 01 листопада 2022 року №23, калькуляція ціни товару.

Згідно із заявленою в митній декларації інформацією та відповідно до зазначених документів продавцем товару виступає компанія DEMAR TRADE GB LTD, England, відправником виступає компанія I.C.S. «INDUSTRIAL INVEST SRL» покупцем товару є ТОВ «АВАНТАЖ-7».

Згідно з описом заявленого товару, що міститься у 31 графі митної декларації №22UА63U0 товар заявлений як «1.Легкі дистиляти, бензин неетильований марки А95, Premium Unleaded Gasoline 10 PPM з октановим числом 95,6. Масова доля сірки 9,1 мг/кг (0.00091 мас. %). Щільність при 15 град.С - 754,2 кг/м3. Масова доля свинцю менше 2,5 мг/л, біоетанол або етил-трет-бутиловий ефір або їх суміші відсутні. Кількість -33,201 тис. літрів, приведених до температури 15 град.С».

Заявлений код товару згідно з УКТ ЗЕД - .

При цьому, згідно з поданим до митного оформлення паспортом якості від 26 жовтня 2022 року № 865/22, вміст етанолу становить понад 9 об. %.

Під час здійснення митного контролю та оформлення товару, на підставі результатів застосування системи управління ризиками сформовано митну формальність «905-3» «Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД» (наказ Міністерства фінансів України від 31 липня 2015 року № 684 «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю»).

У зв`язку з цим, 22 листопада 2022 року відділом митного оформлення «Київ» митного поста «Центральний» було здійснено відбір проб зазначеного товару, про що складено відповідний акт № 22UA63U0 та, з метою забезпечення проведення відповідних експертиз і досліджень вказані проби (зразки) були відправлені до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (далі - СЛЕД Держмитслужби, лист від 22 листопада 2022 року №7.6-28-01/713-52).

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Митного кодексу України 22 листопада 2022 року товар було випущено за тимчасовою митною декларацією типу «ІМ 40 ТН» №22UА72U3 з наданням права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації, яка повинна містити точні відомості про товари.

20 грудня 2022 року до Енергетичної митниці надійшов Висновок СЛЕД Держмитслужби від 16 грудня 2022 року №-0334 (лист СЛЕД Держмитслужби від 19 грудня 2022 року №7.17-1/7.17-31-01/7.6/5348) про результати проведення досліджень відібраних проб (зразків) заявленого товару.

Згідно з п. 12 Висновку, результати дослідження проби товару не узгоджуються з інформацією, зазначеною у гр. 31 митної декларації типу ІМ 40 ДЕ № 22UА63U0, у частині «масова доля сірки (заявлено 9.1 мг/кг (0,00091 мас.%). фактично 21.5 мг/кг» (0,00215 мас%)) та у частині «біоетанолу» (заявлено «відсутній», фактично (9,73 мас.%)).

Також, визначений показник «об`ємна частка метанолу» наданої на дослідження проби товару не відповідає вимогам і нормам відповідного показника, наведеного у таблиці 1 ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні євро. Технічні умови».

Таким чином, за визначеними фізико-хімічними показниками товар не відповідає екологічному класу автомобільних бензинів Євро 5, а за визначеним вмістом сірки відноситься до екологічного класу автомобільних бензинів Євро 4.

З урахуванням результатів досліджень, а також з метою перевірки правильності класифікації зазначеного товару відділом митного оформлення «Київ» митного поста «Центральний» 21 грудня 2022 року направлено запит до відділу класифікації товарів та митно-тарифного регулювання Енергетичної митниці № 19-КТ.

За результатами опрацювання надісланого запиту відділом класифікації товарів та митно-тарифного регулювання винесено Рішення про визначення коду товару від 21 грудня 2022 року №КТ-UА-2022, відповідно до якого, заявлений код товару згідно з УКТ ЗЕД змінено на .

Згідно з частиною 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Вимогами п. 5 ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей та заявленої мети переміщення вносяться відомості, крім інших, про код товару згідно з УКТ ЗЕД та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 1 статті 266 Митного кодексу України визначено, що декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Згідно з частиною другою цієї ж статті Кодексу перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Проте, декларант таким правом не скористався.

Заявлені відомості, зазначені у графі 31 митної декларації №22UA63U0 щодо вмісту частини етанолу суперечать відомостям, зазначеним у паспорті якості від 26 жовтня 2022 року № 865/22.

Відповідно до пункту 26 «Захисні застереження» Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року № 927, кінцевий строк введення в обіг автомобільних бензинів та дизельного палива для забезпечення Збройних Сил та інших військових формувань, сільгосптехніки та автотранспортних засобів, технічні паспорти яких дають змогу використовувати екологічний клас Євро 3 та Євро 4 встановлений до припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Зазначеною Постановою визначено, що імпортер - це будь-яка фізична юридична особа, яка є резидентом України і вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої держави та несе відповідальність за її відповідність вимогам Технічного регламенту, а обіг палива на ринку це є переміщення (транспортування) палива від виробника (імпортера, постачальника) до споживача або будь-які дії, пов`язані з транспортуванням, зберіганням, продажом.

Згідно з Технічним регламентом щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, імпортер - це будь-яка фізична чи юридична особа, яка є резидентом України і вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої держави та несе відповідальність за її відповідність вимогам Технічного регламенту, а обіг палива на ринку це є переміщення (транспортування) палива від виробника (імпортера, постачальника) до споживача або будь-які дії, пов`язані з транспортуванням, зберіганням, продажом.

При декларуванні товарів за митною декларацією ТОВ «Авантаж-7» не надало інформацію про імпортування зазначеного товару з метою використання підрозділами Збройних Сил України чи інших військових формувань, сільгосптехніки та автотранспортних засобів, технічні паспорти яких дають змогу використовувати екологічний клас Євро 3 та Євро 4.

Згідно з даними Єдиного державною реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, керівником ТОВ «Авантаж-7» є громадянин України ОСОБА_1 .

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 у порушення вимог частини першої статті 257 Митного кодексу України не заявив за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар «Легкі дистиляти, бензин недистильований марки А95, Premium Unleaded Gasoline 10 PPM», які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, зокрема, - коду товару згідно з УКТ ЗЕД та звичайного торгівельного опису, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати такий товар. Зазначені дії на переконання митного органу мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 07 липня 2023 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалюючи зазначену постанову, місцевий суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні докази стосовно того, що громадянином України ОСОБА_1 вчинено винні дії по незаявленню за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Енергетична митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду через неповне з`ясування обставин справи та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками ст. 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник Енергетичної митниці Держмитслужби посилається на аналогічні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та вказує про те, що ОСОБА_1 , як декларант та директор ТОВ «АВАНТАЖ-7», «маючи досвід» у декларуванні товару, будучи обізнаним про обов`язок, який передбачений МК України, а саме заявити у митній декларації точні відомості про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомості, необхідні для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зазначеного не зробив. ОСОБА_1 не діяв в межах МК України та Порядку, оскільки як МК України, так і Порядком визначено, що у гр. 31 зазначається не тільки найменування, кількість товару, а також звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТ ЗЕД). Так, відповідно до висновку СЛЕД Держмитслужби № -0334 дослідження проби товару не узгоджуються з інформацією, зазначеною у гр. 31 митної декларації від 21 листопада 2022 року № 22UA63U0, у частині «масова доля сірки (заявлено 9,1 мг/кг (0,00091 мас.%), фактично 21,5 мг/кг» (0,00215 мас%)). Таким чином, за визначеними фізико-хімічними показниками товар не відповідає екологічному класу автомобільних бензинів Євро 5, а за визначеним вмістом сірки відноситься до екологічного класу автомобільних бензинів Євро 4. За результатами дослідження товару Енергетичною митницею прийнято рішення про визначення коду товару від 21 грудня 2022 року №KT-UA-2022, згідно з яким заявлений код товару змінено з на . При цьому, ні висновок СЛЕД Держмитслужби, ні класифікаційне рішення, а також інші дії посадових осіб митниці директором ТОВ «АВАНТАЖ-7» ОСОБА_1 не оскаржувались. ОСОБА_1 через небажання реалізувати своє право, що залежало виключно від його волі, а саме: не скористався правом перед подачею митної декларації здійснити фізичний огляд товарів з метою їх перевірки відповідності їх опису (відомостям) зазначених у товаросупровідних документах, жодних перешкод для чого не існувало, та подав електронну митну декларацію, в якій не було заявлено точні та достовірні відомості (звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар та коду товару згідно з УКТЗЕД) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Митниця не може примушувати декларанта здійснювати митний огляд заявленого ним до митного оформлення товару. Однак, така можливість є похідною для встановлення достовірних відомостей та залежить на пряму від особистого ставлення декларанта до встановлення достовірних та точних відомостей про товари, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов до хибного висновку, оскільки ОСОБА_1 не діяв в межах МК України та Порядку. Щодо посилання суду на складний випадок класифікації, то вона стосується лише повноважень митних органів і не може бути підставою для звільнення від відповідальності за вчинення порушення, передбаченого ст. 472 МК України, питання щодо притягнення до відповідальності за яке розглядається судом. ОСОБА_1 під час декларування товарів не надав жодних документів про використання ввезеного товару для забезпечення збройних сил та інших військових формувань, сільгосптехніки та автотранспортних засобів, технічні паспорти яких дають змогу використовувати екологічний клас ЄвроЗ та Євро4. Дивлячись на те, що під час декларування товарів, ОСОБА_1 повинен був надати документи, які свідчать про використання ввезеного товару для забезпечення збройних сил та інших військових формувань, сільгосптехніки та автотранспортних засобів, що у розумінні МК України є заходом нетарифного регулювання, а тому вказані дії декларанта не є помилкою, а є діями, які несуть за собою відповідальність, передбачену МК України. Посилання суду на відсутність рішення про коригування митної вартості свідчить про те, що суд не дослідив матеріали справи про ПМП, суть правопорушення (порушення митних правил), передбаченого ст. 472 МК України, а також ст. 257, 266 МК України.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника митниці, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судове засідання 27 листопада 2023 року о 10:00 год. ОСОБА_1 , його захисники Глухенький О.А., Галя Є.С., будучи належним чином повідомленими, не з`явилися. Про причини неявки апеляційний суд не повідомили.

Суд також враховує, що адвокат Галя Є.С. подав до суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких виклав свою позицію щодо обставин справи.

За таких обставин, суд приходить висновку про можливість завершення розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисників.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог частини першої ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та викладені винні дії особи повинні відповідати диспозиції статті за якою особа притягується, до відповідальності за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Стаття 472 МК України передбачає адміністративну відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, які підлягають обов`язковому декларуванню.

Згідно із статтею 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом учинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється поведінка (вчинок) особи, яка полягає в незаявленні за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, що підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно частини першої статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Із матеріалів справи вбачається, що 19 листопада 2022 року через пункт пропуску «Могилів-Подільський Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці з Молдови до України на адресу ТОВ «Авантаж-7» був ввезений товар «Premium Unleaded Gasoline 10 PPM» загальною вагою 25,040 т. та обсягом 33,201 тис. л. у літрах, приведених до температури 15 град. С., фактурною вартістю 30 015,45 Євро, митною вартістю 1 167 615,89 грн., що включає в себе суму вартостей безпосередньо товару і витрат на його перевезення, з розрахунку за курсом НБУ 1 Євро = 37,8906).

21 листопада 2022 року до відділу митного оформлення «Київ» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» №22UА63U0 декларантом ОСОБА_1 вказаний товар заявлено до митного оформлення у вільний обіг на території України.

Разом з електронною митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: рамковий договір купівлі-продажу від 25 серпня 2022 року № 25/08/22; додаток від 11 жовтня 2022 року №2 до рамкового договору купівлі-продажу; інвойс від 18 листопада 2022 року №18/11-4В; інвойс від 18 листопада 2022 року №15; автотранспортна накладна від 18 листопада 2022 року б/н; паспорт якості від 26 жовтня 2022 року № 865/22; довідка про транспортні витрати від 01 листопада 2022 року №23, калькуляція ціни товару.

Згідно із заявленою в митній декларації інформацією та відповідно до зазначених документів продавцем товару виступає компанія DEMAR TRADE GB LTD, England, відправником виступає компанія I.C.S. «INDUSTRIAL INVEST SRL» покупцем товару є ТОВ «АВАНТАЖ-7».

Згідно з описом заявленого товару, що міститься у 31 графі митної декларації №22UА63U0 товар заявлений як «1.Легкі дистиляти, бензин неетильований марки А95, Premium Unleaded Gasoline 10 PPM з октановим числом 95,6. Масова доля сірки 9,1 мг/кг (0.00091 мас. %). Щільність при 15 град.С - 754,2 кг/м3. Масова доля свинцю менше 2,5 мг/л, біоетанол або етил-трет-бутиловий ефір або їх суміші відсутні. Кількість -33,201 тис. літрів, приведених до температури 15 град.С».

Заявлений код товару згідно з УКТ ЗЕД - .

При цьому, згідно з поданим до митного оформлення паспортом якості від 26 жовтня 2022 року № 865/22, вміст етанолу становить понад 9 об. %.

Під час здійснення митного контролю та оформлення товару, на підставі результатів застосування системи управління ризиками сформовано митну формальність «905-3» «Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД» (наказ Міністерства фінансів України від 31 липня 2015 року № 684 «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю»).

На виконання вказаної форми митного контролю посадовою особою митного оформлення «Київ» митного поста «Центральний» було здійснено відбір проб товару (акт від 22 листопада 2022 року № 22UA63U0) та листом від 22 листопада 2022 року №7.6-28-01/713-52 направлено до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби.

В подальшому товар було випущено за тимчасовою митною декларацією типу «ІМ 40 ТН» №22UА72U3 з наданням права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації, яка повинна містити точні відомості про товари.

20 грудня 2022 року до Енергетичної митниці надійшов Висновок СЛЕД Держмитслужби від 16 грудня 2022 року №-0334 (лист СЛЕД Держмитслужби від 19 грудня 2022 року №7.17-1/7.17-31-01/7.6/5348) про результати проведення досліджень відібраних проб (зразків) заявленого товару.

Відповідно до Висновку від 16 грудня 2022 року №-0334 результати дослідження проби товару не узгоджуються з інформацією, зазначеною у гр. 31 митної декларації типу ІМ 40 ДЕ № 22UА63U0, у частині «масова доля сірки (заявлено 9.1 мг/кг (0,00091 мас.%). фактично 21.5 мг/кг» (0,00215 мас%)) та у частині «біоетанолу» (заявлено «відсутній», фактично (9,73 мас.%)).

Посадовою особою відділу митного оформлення «Київ» митного поста «Центральний» 21 грудня 2022 року направлено запит до відділу класифікації товарів та митно-тарифного регулювання Енергетичної митниці № 19-КТ з метою перевірки правильності класифікації товарів. За результатами опрацювання надісланого запиту відділом класифікації товарів та митно-тарифного регулювання винесено рішення про визначення коду товару від 21 грудня 2022 року №КТ-UА-2022, відповідно до якого, заявлений код товару згідно з УКТ ЗЕД змінено на .

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.п. б п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України декларантом, залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вноситься звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

Згідно з ч. 9 ст. 257 МК України митним органам забороняється вимагати внесення до митної декларації інших відомостей, ніж зазначені у цій статті.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 651 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за № 1372/21684) визначено, якщо у графі 33 МД код товару згідно з УКТ ЗЕД зазначається на рівні десяти знаків, то у графі 31 в окремих полях електронної МД або у разі використання МД на паперовому носії - електронної копії МД на паперовому носії без зазначення у паперовому примірнику зазначаються за формою "електронного інвойсу" в розрізі кожного найменування товару відомості, необхідні для ідентифікації товарів, що є в наявності.

Аналіз положень пункту 2 розділу ІІ «Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 651, дає підстави дійти висновку, що відомості до графи 31 митної декларації, зокрема, про найменування та кількість, вносяться декларантом на підставі відомостей, наявних у товаросупровідних документах.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням.

Митне оформлення базується на додержанні учасниками ЗЕД вимог законодавства про обов`язкове декларування, тобто подання відомостей митним органам про всі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон, а також тих, митний режим яких змінюється. Декларування виражається в поданні митної декларації в усній, електронній або письмовій формі, інших документів та інформації, необхідних для митного оформлення і митного контролю.

Відповідно до частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів судом установлено, що ОСОБА_1 не заявив за установленою формою точні та достовірні відомості про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, внаслідок чого здійснено переміщення та введено в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої держави, яка не відповідає вимогам Технічного регламенту, затвердженого постановою КМУ від 01 серпня 2013 року №927, задекларувавши дозволений до обігу без обмежень в Україні автомобільний бензин екологічного класу Євро 5, хоча перемістив через митний кордон України та ввів в обіг товар, який за вмістом сірки відноситься до бензинів екологічного класу Євро 4 та обіг якого обмежено.

Так, за приписами ст. 17 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність в Україні забороняється імпорт або транзит будь-яких товарів, про які заздалегідь відомо, що вони можуть завдати шкоди суспільній моралі, здоров`ю чи становити загрозу життю населення, тваринному світу та рослинам, або призвести до заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, якщо стосовно транзитних товарів не вжито необхідних заходів для запобігання такої шкоди. Контроль за виконанням вимог, що містяться в цій статті, покладається на митні органи та центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

У відповідності до вимог 25-27 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2013 р. № 927, в редакції чинній на момент подання митної декларації ОСОБА_1 , протягом трьох років з дня набрання чинності цим Технічним регламентом допускають в обіг паливо, яке відповідає нормативному документу, згідно з яким воно виготовлене, та яке виготовлене і прийняте для обігу до дня вступу в дію цього Технічного регламенту. Встановити кінцевий строк введення в обіг автомобільних бензинів та дизельного палива:

екологічного класу Євро5 - не обмежений;

для забезпечення Збройних Сил та інших військових формувань, сільгосптехніки та автотранспортних засобів, технічні паспорти яких дають змогу використовувати екологічний клас Євро3 та екологічний клас Євро4, - до припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Отже, автомобільні бензини класу Євро 4, заборонені для імпорту в Україну, за виключенням ввезення такого палива, що ввозиться для забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань, сільгосптехніки та автотранспортних засобів.

Заперечення ОСОБА_1 щодо відсутності доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, та наявності підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складі адміністративного правопорушення є безпідставними та відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

Посилання порушника на те, що він вносив відомості про найменування та кількість товарів до митної декларації на підставі відомостей з первинних документів, а чинним законодавством не встановлено обов`язку декларанта здійснювати перевірку достовірності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах, судом відхиляються.

Так, обов`язок декларанта здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, унормований статтею 266 МК України.

Як було зазначено вище, частиною 1 статті 266 Митного кодексу України визначено, що декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

В даному випадку, законодавець, покладаючи на декларанта відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації, з метою надання останньому можливості забезпечити достовірність відомостей, що вносяться до декларації, нормою ч. 2 ст. 266 МК України надав декларанту право перед подачею митної декларації з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Вказані законодавчі приписи направлені на захист добросовісного декларанта, який, заповнюючи митну декларацію на підставі відомостей наданих продавцем товару та будучи відповідальним за достовірність зазначених відомостей, має можливість перевірити відповідність придбаного товару заявленим продавцем характеристикам, не покладаючись на добросовісність продавця.

Не скориставшись таким правом, ОСОБА_1 до митних органів з метою відібрання проб поставленого на адресу ТОВ «Авантаж-7» бензину та перевірки його на відповідність заявлених параметрів не звертався, свідомо погодившись з приписами ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, у відповідності до якої відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у декларації покладається на нього.

Заперечуючи свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, посилаючись при цьому на внесення у митну декларацію тих відомостей, які зазначені продавцем бензину, ОСОБА_1 та його захисники не звернули увагу, що формулювання диспозиції норми зазначеної статті Митного кодексу України відносить її до правопорушень, які можуть бути вчинені без прямого умислу.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 подаючи митну декларацію знав про невідповідність бензину, що ввозиться на територію України екологічному класу Євро5, а, відтак, і про те, що подання декларації з недостовірними відомостями вчинено ним умисно.

В той же час, оскільки з огляду на приписи ст. 264 Митного кодексу України, в частині покладення відповідальності за подання недостовірних відомостей, наведених у декларації виключно на нього, ОСОБА_1 повинен був і міг передбачити негативні наслідки можливої невідповідності характеристик придбаного бензину, даним зазначеним в супровідних документах.

Саме з цією метою, покладаючи на декларанта відповідальність за недостовірне декларування, законодавець надав йому можливість перед подачею декларації перевірити вказану відповідність.

В даному випадку ОСОБА_1 проявив злочинну недбалість, не передбачивши можливість настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Отже, дії ОСОБА_1 . Митним органом вірно кваліфіковані за ст. 472 МК України, як незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Апеляційний суд звертає увагу, що висновок, складений 16 грудня 2022 року експертами Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень держмитслужби з метою ідентифікації товару та встановлення характеристик, визначальних для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД, містить посилання на Акти про взяття проб (зразків) товарів/протокол про одержання проб і зразків для проведення експертизи у справі про порушення митних правил. Ці висновки за результатами проведених досліджень не оспорювались та не спростовані.

Посилання ОСОБА_1 на статтю 69 МК України апеляційний суд вважає не обґрунтованими.

Відповідно до частини 5 статті 69 МК України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачень положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Відповідно до частини 6 статті 69 МК України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Вказані вимоги застосування частини 6 статті 69 МК України стосуються повноважень митного органу та не дають підстав для звільнення особи від відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України, накладення стягнення за яке відноситься до виключної компетенції судів.

Твердження про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_1 штрафів та інших санкцій за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку із неправильної класифікацією товарів, відхиляються апеляційним судом, оскільки до ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України, не віднесено несплату чи сплату в неповному обсязі митних платежів, а встановлена сукупність інших об`єктивних ознак цього правопорушення.

Під час перегляду справи апеляційним судом, 09 жовтня 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Галя Є.С. подав до суду клопотання про витребування у Енергетичної митниці Державної митної служби України наступних документів:

- оригінал для огляду та належним чином завірену копію вмотивованого письмового рішення посадової особи Енергетичної митниці на взяття проб (зразків) товарів під час здійснення митного контролю товарів за митною декларацією 22UA63U0 від 21 листопада 2022 року, яке було здійснене посадовими особами Енергетичної митниці у провадженні про порушення митних правил за №0007/90300/23, або письмово повідомити про відсутність такого рішення;

- копію документу, що підтверджує кваліфікацію інспектора ВМО Енергетичної митниці щодо успішного проходження програми тематичних короткотермінових курсів «Нафта і нафтопродукти. Методи відбору проб» і оволодіння знаннями та навичками відбору нафтопродуктів відповідно до ДСТУ

4488:2005 Нафта і нафтопродукти. Методи відбирання проб, який безпосередньо здійснював таке взяття проб (зразків) товарів за митною декларацією 22UA63U0 від 21 листопада 2022 року у провадженні про порушення митних правил за 60007/90300/23 або письмово повідомити про відсутність такого документа;

- копію Акту про взяття проб (зразків) товарів за митною декларацією 22UA63U0 від 21 листопада 2022 року у провадженні про порушення митних правил за №0007/90300/23 або письмово повідомити про відсутність такого документа.

Разом з тим, зазначені клопотання не можуть бути задоволені апеляційним судом з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи в місцевому суді захисник ОСОБА_1 адвокат Галя Є.С. приймав безпосередню участь у розгляді справи, зокрема, ознайомлювався з матеріалами справи (а.с.62), подавав письмові заперечення на протокол про порушення митних правил (а.с.66-105), був належним чином повідомлений про розгляд справи судом та приймав безпосередню участь у розгляді справи по суті місцевим судом.

Разом з тим, під час розгляду справи місцевим судом захисник ОСОБА_1 адвокат Галя Є.С. зазначених клопотань про витребування додаткових доказів суду не заявляв. При цьому, заявляючи зазначені клопотання під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, захисник не зазначив, що був позбавлений можливості заявляти такі клопотання в місцевому суді, або місцевим судом було необґрунтовано відмовлено у їх задоволенні.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд не вбачає підстав до задоволення клопотань захисника ОСОБА_1 адвоката Галі Є.С. про витребування додаткових доказів у справі на стадії апеляційного перегляду справи.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення, передбаченого ч. 1 ст. 472 МК України та накладення на правопорушника стягнення, відповідно до санкції вказаної статті, у виді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» у разі, коли неможливо виконати постанову суду про конфіскацію товарів, що є безпосередніми предметами порушення митних правил (у тому числі транспортного засобу), або предметів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками), використаних для приховування товарів від митного контролю, або транспортного засобу, що використовувався для переміщення предметів порушення митних правил через митний кордон України, з правопорушників стягується вартість зазначених товарів, предметів і транспортних засобів шляхом зміни способу і порядку виконання рішення відповідно до ст. 33 Закону від 21 квітня 1999 року №606-XIV (606-14) «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи та пояснень учасників справи вбачається, що безпосередні предмети правопорушення не вилучались, оскільки до складання протоколу були випущені у вільний обіг.

Відповідно до ч. 2 ст. 541 МК України у разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, держаним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.

Згідно з п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», якщо особу визнано винною у вчиненні правопорушення, але зазначені товари чи транспортні засоби відсутні, суд вправі вирішити у постанові питання про стягнення їхньої вартості.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, з застосуванням санкцій, визначених даною нормою закону, а саме: штрафу в розмірі вартості товару та, внаслідок неможливості виконання конфіскації товару, стягненню загальної вартості товару, який переміщувався через митний кордон України, - 1 137 303, 41 грн. (30 015,45 Євро - вартість товару, з розрахунку за курсом НБУ 1 Євро = 37,8906).

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Враховуючи викладені обставини, а також встановлену судом апеляційної інстанції невідповідність постанови місцевого суду фактичним обставинам справи, апеляційний суд приходить висновку, що постанова Подільського районного суду міста Києва від 07 липня 2023 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП та статтей 40-1 458, 467, 472, 495 Митного кодексу України, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці Держмитслужби задовольнити.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 07 липня 2023 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - с. Горбово, Герцаївського району, Чернівецької області, працюючого директором ТОВ «Авантаж-7», ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, у сумі 1 137 303 (один мільйон сто тридцять сім тисяч триста три) гривні 41 копійка, із стягненням вартості товару у розмірі 1 137 303 (один мільйон сто тридцять сім тисяч триста три) гривні 41 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв