Єдиний унікальний номер 725/8433/23
Номер провадження 3/725/3633/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2023 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ватаманюк В.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

та захисника Максимчук А.В.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 24.09.2023 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме залякував, погрожував спричинити негаразди їй та її матері, чим могло бути завдано шкоди її психологічному здоров`ю.

Такі дії ОСОБА_1 згідно вказаного протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що приблизно у 2020 - 2021 роках він періодично бачився з потерпілою, проте вони спільно ніколи не проживали, не вели спільного господарства, не мали спільного бюджету і не були пов`язані спільним побуто. В цей час він орендував квартиру разом з другом, а з потерпілою періодично зустрічався у неї вдома, проте в подальшому їх стосунки погіршились, вони перестали бачитись, а потерпіла почала вживати різних заходів щоб йому нашкодити. Зокрема, 24.09.2023 року ОСОБА_2 увірвалась в його робочий кабінет на підстанції швидкої медичної допомоги в АДРЕСА_2 , де виражалась нецензурно, кричала, перевертала меблі, а також поламала планшет. Наслідки дій ОСОБА_2 ним були задокументовані на відеозапис, який просив долучити до матеріалів справи. Вартість пошкодженого майна він оцінив у 300 доларів, що вказано у відповідній розписі.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він товаришує з ОСОБА_1 з часу навчання в уніерситеті, зокрема у 2020-2022 роках вони спільно орендували двокімнатну квартиру, в якій разом проживали в окремих кімнатах та ОСОБА_2 з ними не мешкала, а також ОСОБА_1 не проживав у неї вдома. Зазначав, що він бачив наслідки конфлікту, який відбувся на робочому місці ОСОБА_1 24.09.2023 року в АДРЕСА_2 , зокрема перевернуті меблі та поламаний планшет.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона працює на підстанції швидкої медичної допомоги в АДРЕСА_2 та була свідком того, що 24.09.2023 року в кабінет лікаря ОСОБА_1 увірвалась жінка, яка його в чомусь звинувачувала, після чого вона побачила, що у кабінеті лікаря все було перекинуте, а планшет поламаний і не працював. В подальшому, вона бачила, як прийшла інша дівчина і розпитувала про планшет, а також як потерпіла вирвала з рук лікаря розписку. З боку лікаря протиправних дій щодо дівчини вона не бачила.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він працює водієм на станції ШМД по АДРЕСА_2 та 24.09.2023 року він сидів в машині за кермом, до нього підійшла дівчина та запитала чи лікар ОСОБА_1 є на роботі, після чого він почув про конфлікт. Зокрема, він чув жіночий голос з кабінету лікаря, при цьому щоб ОСОБА_1 кричав чи виражався нецензурно він не чув. Йому відомо про поламаний планшет внаслідок конфлікт про який в подальшому розпитувала подруга потерпілої, також йому відомо, що потерпіла мала повернути гроші за розбитий планшет і лікар писав розписку з приводу цього, проте розписку вона вирвала з рук ОСОБА_1 та він особисто не бачив чи передавала вона будь-які гроші лікарю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно п.3 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 3 вказаного Закону, предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

За наслідками розгляду справи належними та допустимими доказами не підтверджено, ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 були пов`язані спільним побутом в розумінні Закону України «Про запобігання та протидії домашнього насильства», а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення в розумінні ст. 173-2 КУпАП по факту обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист права та основоположних свобод людини (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом. Тобто, фактично «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного та зважаючи на висновки, що містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії» можна дійти висновку, що фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті становить виклад обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

З системного аналізу наведеного вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

Оскільки суд вирішує питання щодо наявності чи відсутності складу правопорушення виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наведені вище обставини в їх сукупності виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП по факту обставин викладених у протоколі серії ВАВ №945161 від 06.10.2023 року.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 173-2, 283-285, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна