Справа № 756/3670/22 Суддя в І-й інстанції Пономаренко А.А.
Провадження № 33/824/155/2023 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, щодо якої закрите провадження у справі ОСОБА_1 , захисника Григорука М.В., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , його представника Холодецького В.Ц.,розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 липня 2022 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 липня 2022 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124КУпАП закрите у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 29 квітня 2022 року, близько 13 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Ford», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Богатирська, 2-є, в м. Києві, у порушення вимог п.п. 2.3 (б), 10.1 ПДР України, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, перед початком руху не переконалась в безпечності та допустила зіткнення з автомобілем «Peugeot», номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Закриваючи провадження у справі, із підстав, передбачених п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суддя місцевого суду констатував, що у діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п.п. 2.3 (б), 10.1 ПДР України оскільки остання рухалась по своїй смузі руху і не допускала порушення Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 указано на необґрунтованість висновків судді місцевого суду про відсутність у діях водія ОСОБА_1 порушень ПДР України. На переконання апелянта, водій ОСОБА_1 надала суду неправдиві пояснення, оскільки вона під час перестроювання не уважно стежила за дорожньою обстановкою. Уважав, що судом безпідставно прийнято до уваги схему події, яку самостійно склала ОСОБА_1 , а схему місця ДТП, складену працівниками поліції та підписану учасниками не врахував. Вказані обставини, на переконання апелянта, залишились поза увагою суду першої інстанції та призвело до неповноти з`ясування обставин справи. Просив постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_2 та його представника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити;

ОСОБА_1 та її захисника, які заперечували щодо апеляційної скарги, вважали її доводи необґрунтованими та просили залишити цю скаргу без задоволення;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлено у вину порушення вимог п.п. 2.3. б і 10.1 ПДР України.

Пункт 2.3. б ПДР України покладає на водія обов`язок бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР України покладає на водія обов`язок перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у цій справі не здобуто доказів того, що ОСОБА_1 допустила порушення будь-якого із зазначених пунктів ПДР України. Відповідно до пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , ОСОБА_1 здійснювала виїзд із черги автомобілів, які стояли/рухалася на автозаправку і у момент виїзду, перебуваючи під кутом стосовно напрямку руху по смузі здійснила зіткнення із автомобілем під його керуванням. При цьому, відповідно до пояснень ОСОБА_2 , зіткнення відбулося у другій смузі руху. Між тим, указані пояснення ОСОБА_2 суперечать зібраним у справі доказам. Так, відповідно до схеми ДТП, зіткнення транспортних засобів відбулося у першій смузі руху. На момент складання цієї схеми автомобіль «Ford» перебував уздовж смуги руху, а не під кутом до цієї смуги. Суд звертає увагу на те, що ця схема підписана обома учасниками ДТП, без будь-яких до неї зауважень. Із наданої ОСОБА_2 фотокартки із загальним зображенням автомобіля «Ford» після ДТП вбачається, що цей автомобіль дійсно розташований уздовж смуги руху, а не під кутом до неї, і він дійсно знаходиться у першій смузі руху. Цими доказами спростовуються пояснення ОСОБА_2 , щодо механізму та обставин ДТП, а відтак спростовуються і висновки які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.3.б та 10.1 ПДР України.

При цьому, суд відкидає пояснення свідка ОСОБА_3 щодо обстановки та причин ДТП, оскільки вони суперечать зазначеним вище доказам, а саме: схемі ДТП та зазначеним фотоматеріалам.

Посилання ОСОБА_2 на те, що автомобіль «Ford» після ДТП, але до приїзду поліцейських був переміщений ОСОБА_1 на місце, де його зафіксували поліцейські судом не сприймається, оскільки про ці обставини, які є істотними для встановлення істини у справі ОСОБА_2 не повідомляв поліцейських при оформленні матеріалів ДТП.

Наведене дає підстави стверджувати про те, що зібраними у справі доказами не доводиться те, що ОСОБА_1 у зазначеній вище дорожній обстановці здійснювала виїзд на смугу руху, у якій рухався ОСОБА_2 допустила порушення вимог п.п. 2.3.б та 10.1 ПДР України, які би перебували у причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення та наступного пошкодження транспортних засобів.

Урахувавши наведені обставини суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 допустила порушення вимог ПДР України. Наведене указує на недоведеність того, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв`язку із цим, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження у справі із підстав недоведеності порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3.б та 10.1 ПДР України, що указує на відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення. Так, суд звертає увагу на те, що зібраними у справі доказами спростовуються пояснення ОСОБА_2 щодо механізму та обставин зіткнення транспортних засобів, що в свою чергу спростовує висновки протоколу про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3.б та 10.1 ПДР України. Доказів, які би безумовно указували на те, що ОСОБА_1 допустила порушення указаних пунктів ПДР України за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення у ході провадження у цій справі не здобуто.

Суд вважає, що пошкодження автомобілів, які зафіксовані відповідними фотоматеріалами могли утворитися як за обставин, які указані у протоколі про адміністративне правопорушення та на які посилався ОСОБА_2 , так і за обставин, які наведені у поясненнях ОСОБА_1 . Тому фактична наявність зазначених вище пошкоджень автомобілів не може бути доказом порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3.б та 10.1 ПДР України.

На думку суду, наданий ОСОБА_2 фотознімок із детальним зображенням автомобіля «Ford» не може беззаперечно указувати на те, що цей автомобіль перебуває під кутом до смуги руху, що давало би підстави стверджувати про виїзд ОСОБА_1 на цю смугу руху та зіткнення автомобілів у цей момент. Так, суд звертає увагу на те, що на цьому фотознімку міститься інформація про обставини, які не були наявними на місці пригоди, зокрема щодо смуги у передній частині фотознімку, яка є очевидним дефектом фотознімку. Взаємне розташування об`єктів на цьому фотознімку не дає підстави стверджувати про розташування автомобіля, яким керувала ОСОБА_1 під кутом до смуги руху.

Суд звертає увагу на те, що розгляд справи був здійснений у відсутність ОСОБА_2 та його представника за умови їх неналежного повідомлення про час та місце розгляду справи, чим дійсно були порушені процесуальні права ОСОБА_2 у тому числі і право на надання суду доказів та доведення їх переконливості. Проте, ці права ОСОБА_2 були поновлені у суді апеляційної інстанції, де він мав представника, мав можливість надати усі докази на доведення своєї правової позиції та довести їх переконливість. Надані ОСОБА_2 та його представником докази не указують на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу іншого учасника ДТП ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк