Справа 362/6286/23
Провадження 3/362/3259/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2023 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

26.09.2023 о 17:40 год. у с. Плесецьке Фастівського району Київської області по вул. Святкова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Макси-скутер (синього кольору), без державного номерного знака VIN НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів,) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на нагрудний відеореєстратор. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водію.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у скоєнні цього правопорушення і пояснив, що дійсно того ранку керував цим мопедом, але вранці, десь о 10 годині. Потім ввесь день перебував вдома, за обідом вживав 50 грам горілки і пиво. Після 17 години до його домоволодіння прибули поліцейські і почали стверджувати, що він керував мопедом без шолому. У ході спілкування почули від нього запах алкоголю, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, він відмовився, але не розумів наслідків відмови. Наголосив, що жодних ознак сп`яніння у нього не було, їх поліцейські не встановлювали. Хотів надати письмові пояснення, але поліцейські вказали, що пояснення надаватиме у суді.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Майоров С.В.(діє на підставі ордеру серія АН № 1263553 від 04.10.2023), просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції з-поміж іншого зазначив, що поліцейські не зупиняли його підзахисного, тобто він не перебував у статусі водія. У будь-якому випадку така зупинка є незаконною. Натомість поліцейські порушили вимоги ст. 38 Закону України «Про національну поліцію», коли проникли на територію його домоволодіння без вмотивованого рішення суду. Крім того, час у протоколі і на відеозаписі не співпадає, а у поліцейських взагалі був відсутній прилад «Драгер». До того ж поліцейські не роз`яснили його підзахисному права, які передбачені ст. 268 КУпАП, а також яке стягнення передбачене за відмову від проходження огляду, що є їх обов`язком. Наголосив, що поліцейські позбавили його підзахисного права надати письмові пояснення, які мав намір надати тоді, а їхнім обов`язком є відібрати пояснення у особи, яка притягається до відповідальності. Відеозапис події не є безперервним, а у протоколі відсутні дані про засіб відеофіксації. Вважає, що цей відеозапис стосується справи щодо керування ОСОБА_1 скутером без мотошолома, оскільки обставини цієї справи там зовсім не відображені, не встановлено поліцейськими коли саме ОСОБА_1 керував мопедом. На підтвердження того, що у час та місці зазначених у протоколі, мопедом ОСОБА_1 не керував, надав суду копію рішення суду про скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

До суду також прибув свідок ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 , який пояснив суду, що син приїхав вранці і припаркував мопед у подвір`ї. За обідом вживав алкоголь. Під вечір, десь о 17:30 годині, до їх дому прибули поліцейські і почали стверджувати, що син керував мопедом. Потім пропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння. Після цього він, свідок, написав письмову розписку щодо отримання мопеда.

Вивчивши матеріали матеріалів справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників, які брали участь у її розгляді, суд встановив таке.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозаписи події, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи, зокрема:

-відеофайл «Коваль (2)», де зафіксовано спілкування працівників поліції з молодим чоловіком, який представляється ОСОБА_1 , події відбуваються на дорозі поряд з домоволодінням по вул. Святкова. Працівники поліції перевіряють ідентифікуючі дані транспортного засобу - моторолера синього кольору. Водій двічі підтверджує факт вживання алкогольних напоїв (04:47 хв, 04:59 хв) Вказує, що нічого не порушував та ДТП не вчиняв, зауваживши, що не зупинився на вимогу працівників поліції, так як не побачив сигналу зупинки (06:13 хв). Підтверджує факт руху та керування транспортним засобом (06:30, 14:23, 15:00 хв). Просить його зрозуміти та «увійти в ситуацію». В черговий раз підтверджує факт вживання алкогольних напоїв і що поїхав до магазину за «бутилочкою пива» (24:20 хв.). Водію ОСОБА_1 пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (28:30 хв.), він просить надати йому можливість зателефонувати, працівник поліції не заперечує проти такого прохання. Також на цьому відеозаписі ОСОБА_3 вибачається і повідомляє, що попався перший раз, підтверджує, що керував мопедом без шолома, завжди раніше так робив;

-відеофайл «Коваль (3)» на якому зафіксовано, як водій ОСОБА_1 підтверджує факт керування транспортним засобом (00:31 хв.). Працівники поліції пропонують водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або в медичному закладі, на що водій категорично відмовляється (01:19 хв.);

-відеофайл «Коваль (1)», де зафіксовано як водія ОСОБА_1 у присутності його батька знайомлять зі складеним протоколом щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Він в добровільному порядку, без жодних зауважень чи заперечень, підписує цей документ та отримує його копію. Також водій фотографує оригінал протоколу для кращої читабельності.

Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, порушення мови, порушення координації рухів) він мав пройти огляд за допомогою газоаналізатору «Alcotest Drager 6810», однак такий огляд не проводився через відмову водія ОСОБА_1 . У графі з результатом згоден зазначено « ОСОБА_1 » та проставлено короткий підпис;

-даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.09.2023, яке не реалізоване через відповідну відмову ОСОБА_1 ;

-даними письмової розписки ОСОБА_2 від 26.09.2023 про отримання транспортного засобу Макси-скутер від ОСОБА_1 з метою його доставки за місцем проживання та зобов`язання не передавати його іншим особам.

Таким чином, з матеріалів справи видно, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, у нього були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, керує ним з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановлений законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та/або у закладі охорони здоров`я, однак останній відмовився від такого огляду.

Так, відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Як передбачено п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння. Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах. Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Крім того, суд звертає увагу на те, що погодження особи на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути актом волевиявлення, який би виражався в активних діях особи, щодо погодження на проходження огляду.

При цьому, у разі ухиляння водія від проходження огляду з тих чи інших підстав, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, де зафіксовано така відмова. Крім того водій відмовився від огляду у медичному закладі, отже наявне при матеріалах справи направлення до медичного закладу залишилося нереалізованим. При цьому, під час неодноразових пропозиції йому пройти огляд на стан сп`яніння поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису. Факт відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджується даним письмової розписки ОСОБА_2 від 26.09.2023.

На думку суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час та місці, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується відеозаписом події, який був досліджений судом у ході судового розгляду.

Твердження сторони захисту про те, що мопедом керував того дня, але вранці, спростовується даними відеозапису, де ОСОБА_1 неодноразово підтверджує факт керування, бо їхав до магазину за пивом. Натомість на відеозаписі жодного разу не вказує, що керував мопедом вранці.

Суд погоджується з доводами захисника, що відеозапис є неповним, а також на ньому не виставлені правильні відмітки часу, водночас на відеозаписі, що міститься у матеріалах справи, зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також він повністю узгоджується з іншими доказами, дослідженими судом, про що зазначено вище.

Суд вважає твердження захисника про відсутність у поліцейських приладу «Драгер» неспроможними, оскільки це не знайшло підтвердження у ході судового розгляду.

Критично суд ставиться до покликань захисника, що ОСОБА_1 не розумів наслідки складання протоколу, бо останній у судовому засіданні підтвердив суду, що розумів про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КупАП.

Так, у ОСОБА_1 була можливість написати в протоколі про адміністративне правопорушення пояснення з приводу обставин порушення та зазначити, що він керував автомобілем вранці того дня тощо, про це право поліцейський роз`яснив водію, що відображено на відеозаписі, однак останній підписав протокол без зауважень, а в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» написав, що надасть пояснення у суді. Підписав ОСОБА_1 також акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено про те, що огляд не проведено у зв`язку з його відмовою.

При цьому суд звертає увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст, а тому твердження сторони захисту, що факт того, що він поставив підпис у протоколі та акті огляду огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не підтверджуючи свою свою відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не є переконливими.

Доводи, наведені стороною захисту про порушення працівниками поліції щодо не роз`яснення ОСОБА_1 його прав не заслуговують на увагу, оскільки йому були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, роз`яснення ж інших положень статтей КУпАП не передбачено, а право ОСОБА_1 на захист по цій справі реалізовано.

Суд критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_2 , так як він є батьком ОСОБА_1 , який, на думку суду, є зацікавленою особою по цій справі, а його пояснення спростовуються даними відеозапису.

Всі інші зауваження сторони захисту щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Не зважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_1 та його захисника щодо невизнання вини за ч.1 ст. 130 КУпАП, на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На думку суду, усі вищезазначені докази доповнюють одне одного, узгоджуються між собою, а тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особи порушника та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 251-252, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко