Справа № 366/1022/23
Провадження № 3-зв/366/5/23

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2023 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П.,

за участю заявника, адвоката Озюменка Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_1 , адвоката Озюменка Євгена Юрійовича про відвід судді Гончарука О.П. від розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

10.04.2023 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали зазначеної справи про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2023 року, головуючим суддею у справі визначено суддю Гончарука О.П.

Судове засідання з розгляду справи призначене на 27.04.2023 року, відкладене на 18.05.2023 року.

18.05.2023 року від судді Гончарука О.П. надійшла заява про самовідвід.

30.05.2023 року у задоволені заяви відмовлено.

21.06.2023 року від захисника ОСОБА_1 , адвоката Озюменка Є.Ю. надійшла заява про відвід судді Гончарука О.П.

Заява мотивована наступним.

Суддя Гончарук О.П. здійснював розгляд справи № 366/1020/23, провадження № 1-кс/366/216/23 за клопотанням прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області Миськова А.О. про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000020 від 08.04.2023 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України.

Крім цього, суддя Гончарук О.П. розглядав такі клопотання як: про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 ; про надання дозволу на проведення обшуку а салоні автомобіля, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках зазначеного кримінального провадження.

За таких обставин адвокат Озюменко Є.Ю. зазначає, що у судді Гончарука О.П. є сумніви щодо його неупередженості, а тому, просить задовольнити його заяву та відвести суддю Гончарука О.П. від розгляду справи.

Адвокат Озюменко Є.Ю. у судовому засіданні підтримав свою заяву та просив її задовольнити.

Розглянувши заяву про відвід судді Гончарука О.П. та ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 366/1022/23, суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають порядок вирішення питання про відвід судді. Разом з цим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а Рішенням Ради суддів N 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що в цьому випадку правомірним і доцільним є застосування аналогії процесуального закону і розгляд заяви про відвід необхідно провести за правилами, встановленими КПК України.

Питання, які стосуються відводів (самовідводів) суддів у кримінальних провадженнях регулюються ст.ст. 75, 76, 82, 83 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України, питання про відвід слідчого судді або судді розглядається іншим суддею цього ж суду.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово зазначав, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі "Білуха проти України", "Бочан проти України", "Газета "Україна-центр" проти України" та ін.)

Консультативна рада європейських суддів у п. 12 Висновку N 1 (2001) наголошує, що судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано.

Сумніви в незалежності відсутні, коли у "об`єктивного спостерігача" не виникне підстав для занепокоєння з цього питання в обставинах справи, що розглядається (рішення ЄСПЛ у справі "Кларк проти Сполученого Королівства"). Навіть самі лише сумніви "розсудливого спостерігача" в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд ("Ферантелі та Сантанджело проти Італії", "Хаусчілдт проти Данії", "Веттстейн проти Швейцарії"). Кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві (справи "Микаллеф проти Мальти", "Мезнарич проти Хорватії").

У разі виникнення сумнівів у відсутності неупередженості судді, його безсторонність слід оцінити за суб`єктивними і об`єктивними критеріями. Про це йдеться у рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07).

У цій справі ЄСПЛ зауважив, що за суб`єктивний критерій повинні братися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі.

Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. У зв`язку з цим, слід мати на увазі, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну значимість або, іншими словами, «справедливість повинна не тільки вершитися, але має бути також очевидно, як вона вершиться».

Крім цих суб`єктивних і об`єктивних критеріїв слід також враховувати питання внутрішньої організації та існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід суддів.

Такі правила виражають заінтересованість національного законодавця з приводу усунення всіх обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості відповідного судді чи суду, та є спробою забезпечити неупередженість шляхом усунення причин таких проблем. Окрім забезпечення відсутності фактичної упередженості, вони спрямовані на усунення будь-якого прояву небезсторонності, і таким чином сприяють підвищенню довіри, яку суди мають вселяти громадськості у демократичному суспільстві.

Таким чином, ЄСПЛ наголосив, що будь-який суддя, стосовно якого є законні підстави для побоювань у відсутності неупередженості, повинен взяти самовідвід.

Суддею встановлено наступне.

08.04.2023 року, ДОП ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Царенком І.П. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 973159 за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого слідує наступне: «08.04.2023 року о 12 год. 40 хв. гр.. ОСОБА_1 в с. Бобер, яке відноситься до зони РЗ безумовного (обов`язкового) відселення ЧАЕС не виконував законні вимоги працівника поліції, а саме не заходити на місце вчинення правопорушення для збереження та фіксації правопорушення, чим своїми діями вчинив злісну непокору працівникам поліції».

У провадженні СВ ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 000020 від 08.04.2023 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України, досудове розслідування у якому проводиться стосовно того, що 08.04.2023 року до ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від начальника СКП ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Гниленка В.Л. надійшло повідомлення про те, що 08.04.2023 року близько 12 год. 15 хв. біля відселеного села Бобер зони відчуження, а саме 73 квартал Котовського лісництва ДСП "Північна Пуща", був виявлений автомобіль АУДІ А4д.н.з. НОМЕР_1 з причепом без номерних знаків під керуванням ОСОБА_1 , який намагався вивезти за межі зони відчуження без передбаченого законом дозволу та проведення дозиметричного контролю, розрізані металеві частини військової техніки, ймовірно від танка.

20.07.2023 року слідчим суддею Іванківського районного суду Київської області Гончаруком О.П. задоволено клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області Миськова А.О. та постановлено ухвали у зазначеному кримінальному провадженні про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 та автомобіля марки AUDI A 4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , яким користувався ОСОБА_1

27.04.2023 року слідчим суддею Гончаруком О.П. в рамках цього кримінального провадження задоволено клопотання прокурора Миськова А.О. та накладено арешт на тимчасово вилучений автомобіль марки AUDI A 4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 .

Таким чином, суддя Гончарук О.П., як слідчий суддя, ухвалював рішення в рамках кримінального провадження, у якому проводиться досудове розслідування за обставин (дата, час і місце), що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно зробив певні висновки відносно особи ОСОБА_1 та його дій, що може свідчити про упередженість судді Гончарука О.П. при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Також суддя враховує, що заяву про самовідвід подав представник ОСОБА_1 , а відносно останнього розглядається питання про притягнення до адміністративної відповідальності, що свідчить про недовіру сторони справи до неупередженості дій судді Гончарука О.П.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявити собі самовідвід.

За таких же підстав відвід судді може бути заявлений сторонами у справі.

Отже, у цьому випадку, заявлення відводу судді є ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду.

З огляду на зазначені обставини, враховуючи наявність передбачених законом підстав для відводу, з метою уникнення обставин, що можуть викликати сумніви у неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду справи, суддя приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід та передачі справи до системи автоматизованого розподілу справ для повторного визначення складу.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 294 КУпАП, ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву захисника ОСОБА_1 , адвоката Озюменка Євгена Юрійовича про відвід судді Гончарука О.П. від розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення №366/1022/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП передати до канцелярії Іванківського районного суду Київської області для повторного авторозподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Слободян