ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6821/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2023 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Кулик С.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

14.09.2023 року о 00:05 год., в м. Києві, по вул. Ващенка, 3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним не дотримався безпечного бокового інтервалу та безпечної дистанції та скоїв наїзд на припарковані транспортні засоби «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_2 , «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_3 , «BMW X6», державний номерний знак НОМЕР_4 , «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_5 , «Ravon R2», державний номерний знак НОМЕР_6 , «Nissan Note» державний номерний знак НОМЕР_7 , «Skoda Octavia» державний номерний знак НОМЕР_8 . В результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Він, же 14.09.2023 року о 00:45 год., в м. Києві, по вул. Ващенка, 3, керував транспортним засобом «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Від адвоката Мельниченко М.С., неодноразово надходили заяви про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_1 , якому було повідомлено про місце та час судового розгляду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків. При цьому суддя враховує, що при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, неодноразово призначались судові засідання на які ОСОБА_1 , не з`являвся, від його представників надходили заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з їх перебуванням у інших судових процесах, при цьому від ОСОБА_1 , заяв про відкладення розгляду справи з підстав не можливості його явки у судове засідання на адресу суду не надходило, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

За зазначених обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 , був своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим, згідно зі ст. 268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які маються у справі.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що факт адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП підтверджуються наступними доказами: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №527029 від 14.09.2023 року; серія ААД № 527030 від 14.09.2023 року, схемами місця ДТП від 14.09.2023 року, поясненнями, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 14.09.2023 року, відеозаписом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що подія правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, мала місце, вина ОСОБА_1 , у скоєнні вказаних адміністративних правопорушення доведена повністю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, суддя вважає за можливе застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, в порядку ст.40-1КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 , на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124, 122-4, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя С.В.Кулик