справа № 619/2863/23
провадження № 3/619/1253/23
Постанова

іменем України

28 червня 2023 року,

суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М. розглянула у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі, громадянина України, пенсіонера, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

установив:

21.06.2023 інспектором СЮП ВП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Гребенкіною І.Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 872837, згідно даних якого 14.06.2023 приблизно о 19 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_1 виник конфлікт із малолітньою донькою ОСОБА_5 , внаслідок чого ОСОБА_1 застосував фізичну силу до дитини, а саме наніс два удари ременем, чим вчинив фізичне насильство.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, наддавши заяву про розгляду справи без його участі та письмову пояснення, зі змісту яких убачається, що він свою вину не визнає та зазначив, що має дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, сину ОСОБА_4 встановлено діагноз - затримка психічного розвитку. Після припинення шлюбно-сімейних відносин діти залишилися проживати з ним, які на сьогоднішній день повністю знаходяться на його утриманні. Діти зареєстровані та проживають разом із ним у нього в будинку АДРЕСА_1 . Він організовує медичне обстеження дітей, їх лікування та оздоровлення, він постійно забезпечує дітей медичними препаратами, вітамінами, засобами гігієни, предметами для творчості, одягом, ласощами, також придбав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 нові телефони. У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження звинувачень у його адресу за вчинення домашнього насильства, адже він ніколи не вчиняв ніякого насильства по відношенню до доньки ОСОБА_3 . До того ж, зазначає, що працівник поліції не зазначила, що донька ОСОБА_5 претензій до нього не має, від написання будь-яких пояснень та претензій відмовилась, з заявами щодо нього до поліції не зверталася, ніяких тілесних ушкоджень він дитині не спричиняв, відповідно, вона їх й не отримувала.

Перевіривши матеріали справи, надані документи, суддя дійшла висновку про закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства обов`язково має наслідком завдання шкоди фізичному здоров`ю потерпілого або можливість завдання такої шкоди.

Тобто, обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність наслідків, а саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або ж реальна можливість завдання вказаної шкоди.

Проте, у протоколі не зазначено будь-яких наслідків, які настали або могли настати.

Згідно зі статтею 2 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. При цьому стаття 17 зазначеного Закону визначає, що національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Зокрема, у контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує на тому, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин суть порушення, яке має значення для справи, сформульовано у протоколі про адміністративне правопорушення. Саме цей документ встановлює в чому полягає суть правопорушення, тоді як суд, покликаний винести постанову, має лише обмежені повноваження щодо встановлення наявності / відсутності вини у скоєному.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Виходячи з урахування принципів і загальних засад КУпАП та практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов`язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначене має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки неправильне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, унеможливлює визнання судом, здобутих по справі доказів, належними та допустимими, в розумінні вимог статті 251 КУпАП.

Так, матеріали справи не містять доказів застосування фізичної сили до дитини ОСОБА_1 , крім зазначення про це в його особистих поясненнях, тоді як однією із засад кримінального провадження, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 7 КПК України, є свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї.

Суддя зазначає, що при оформленні матеріалів даної справи працівником поліції не відібрано пояснення від ОСОБА_8 , що свідчить про недотримання працівниками поліції вимог п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376, та не надано інших будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення правопорушення, крім письмових пояснень самої особи, у відношенні якої складено протокол. Будь-яка заява чи звернення ОСОБА_8 до органів поліції з приводу застосування до неї домашнього насильства з боку батька відсутні у матеріалах справи і суду не надані.

До того ж, згідно вимог ч. 2 ст. 254 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Між тим, ці вимоги адміністративного процесуального закону, які є імперативними, тобто підлягають обов`язковому виконанню, - не виконані.

Як убачається з матеріалів справи і даних протоколу, правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 було вчинено 14 червня 2023 року і того ж дня він був виявлений, оскільки сам телефонував оператору «102», тоді як протокол про адміністративне правопорушення щодо нього за ст. 173-2 КпАП України складений 21.06.2023, тобто тільки через 7 діб, що прямо суперечить вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко