Справа № 175/2926/22
Провадження № 3/175/1465/22
Постанова

Іменем України

26 червня 2023 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Ребров С.О. розглянувши об`єднанні матеріали, що надійшли з ДПП УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець

за ч.1 ст. 130 та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в:

04 жовтня 2022 року о 12-20 годині у Дніпропетровській області, Дніпровському районі, а/д М-30, 958 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Transit н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності, виражене тремтіння пальців рук. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці скоєння або в спеціалізованому медичному закладі на що водій відповів відмовою, що зафіксовано на реєстратор 470711. Тобто водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, у провадженні судді Реброва С.О. знаходиться адміністративний матеріал №175/2927/22 відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП. Згідно протоколу серії ВАБ №202452: 04 жовтня 2022 року о 14-00 годині у Дніпропетровській області, Дніпровському районі, а/д М-30, 958 км водій ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Будучи водієм зупиненого транспортного засобу не виконував неодноразову законну вимогу працівника поліції, відмовлявся пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Чим порушив вимоги ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух».

У судове засідання в режимі відео конференції з`явився адвокат Пільгуй О., який повідомив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, зараз проходить службу та з`явитися на засідання не може. Проти об`єднання справи в одне провадження не заперечував. Просив задовольнити клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, яке було подано до канцелярії суду через електронну адресу 27.12.2022 року.

Судом у нарадчій кімнаті були дослідженні матеріали справ та оглянуті диски додані до них.

Початок відеозапису, згідно часу камери, починається о 12 годині 15 хвилин. Як вбачається з відеозапису, о 12 годині 15 хвилині патрульний підходить до стоячого автомобіля біля якого перебуває ОСОБА_1 . Тобто факт керування автомобілем ОСОБА_1 взагалі нічим не підтверджено.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже, суб`єктом даного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом. Тягар доказування у справах про адміністративне правопорушення покладається на особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення. Доданими до протоколу матеріалами взагалі не доводиться, що саме ОСОБА_1 був водієм. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом нібито о 12 годині 20 хвилин. Проте як вбачається з дослідженого відеозапису у вказаний час автомобіль був зупинений та за його кермом взагалі ніхто не перебував.

Згідно з відеозаписом з назвою export-lxmm4, патрульний не повідомляючи жодних ознак будь-якого сп`яніння, пропонує ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що останній погоився пройти огляд.

О 12.20 годині на відеозапису зафіксовано, як ОСОБА_1 повідомляє, що після наказу командира та вказівки співробітника військової служби правопорядку проте, що вони мають їхати далі, Мостика повідомляє, що змушений відмовитись від зміни запланованого маршруту, оскільки командир йому заборонив відхилятись від визначеного маршруту під час виконання бойового завдання. О 12.33 годині Мостика наголошує на тому, що йому заборонено їхати будь куди з місця зупинки. О 13.48 годині інший офіцер ССО повідомляє патрульному, що ОСОБА_1 не може надати документи, оскільки саме в цьому полягає прямий наказ командира. Відповідно до ст. 41 КК України, дія або бездіяльність особи, що заподіяла шкоду правоохоронюваним інтересам, визнається правомірною, якщо вона була вчинена з метою виконання законного наказу або розпорядження.

За аналогією права, ОСОБА_1 виконуючи бойове завдання та прямий наказ командира про заборону відлучатись будь-куди з визначеного маршруту прямування та надавати свої документи повторно вчинив правомірно та не мав іншого варіанту для поведінки.

Більше того, відповідно до ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Указом Президента України № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по сьогоднішній час.

Очевидно, що офіцер Сил Спеціальних Операцій під час виконання бойового завдання та виконуючи прямий наказ командира про заборону відлучатись будь-куди з визначеного маршруту прямування перебував в стані крайньої необхідності, що є обставиною, що виключає адміністративну відповідальність.

Згідно матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції складено о 12.20 годині. Проте з дослідженого судом відеозапису категорично вбачається, що у вказаний час даний документ не складається, тобто процедура направлення водія на огляд взагалі не розпочинається.

Згідно з відеозаписом з назвою export-lxmm4, з 12 години 17 хвилини по 12 годину 20 хвилину патрульний примусово вимикає відеозапис на нагрудній відеокамері. Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Як вбачається зі змісту протоколу свідки не залучались до процедури огляду на стан сп`яніння, а тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП, обов`язковим було застосування технічних засобів відеозапису.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено: «Включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу» Відповідно до п. 1 розділу VII вказаної Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються примусове виключення відеореєстраторів. В даному випадку, з аналізу відеозаписів, вбачається, що він не є безперервним.

Тобто відеозйомка велась не безперервно та відбувалось примусове виключення відеореєстратора. Таким чином вказаний відеозапис, за відсутності двох свідків які за рішенням поліцейського не залучались до процедури огляду є недопустимим доказом, оскільки здобутий з порушенням Інструкції № 1026.

Далі, згідно відеозапису з назвою export-qumah: О 16.20 годині ОСОБА_1 (після отримання відповідного наказу) запитує, чи може він пройти огляд, на що отримує відповідь, що може пройти його самостійно. О 16.28 годині на відеозаписі у патрульного запитують - коли буде адвокат до затриманої особи, на що патрульний відповів, що адвоката не буде. О 16.28 годині на відеозаписі ОСОБА_1 вимагає видати йому направлення на проходження відповідного медичного огляду, на що отримує категоричну відмову. О 16.29 годині ОСОБА_1 наголошує, що в нього був наказ командира документи не надавати та від автомобіля не відлучатись. (наголошую, що вміст цього автомобіля становить держану таємницю).

Як вбачається з відеозапису під назвою export-9uucg, фактичне затримання ОСОБА_1 відбулось о 14 годині 10 хвилин. З аналізу подій, які зафіксовані на відеозапису до цього часу однозначно вбачається, що ОСОБА_1 не було вчинено жодних дій, які можуть підпадати під склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Таким чином, жодних підстав для адміністративного затримання ОСОБА_1 у працівників поліції станом на даний час - не було. Таким чином, згідно фабули обвинувачення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до абзацу 3 ст. 261 КУпАП, органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

В даному випадку, як вбачається з відеозапису під назвою export-9uucg, фактичне затримання ОСОБА_1 відбулось о 14 годині 10 хвилин. Проте, як вбачається з подальшого відеозапису, жодного повідомлення центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області не здійснюється. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. В рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року № 10- рп/2011 (справа № 1-28/2011) зазначено, що в КУпАП визначено низку прав та гарантій їх дотримання щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказані права виходячи з конституційного принципу

рівності перед законом кожна особа, що притягається до адміністративної відповідальності, повинна мати зі стадії затримання та складення протоколу, бо саме тоді проходить процес доказування, який включає в себе виявлення, закріплення (процесуальне оформлення) і дослідження доказів.

У зв`язку з викладеним слід зазначити, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1)керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення істотно порушені права та законні інтереси вищезазначеної особи, то доказ того, що необхідно вважати недопустимим доказом, що тягне за собою визнання недопустимими усіх доказів у справі (правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі від 26.02.2019 № 1-р/2019).

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 1ст. 130 КУпАП.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1) ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі.

Вказані порушення права на захист позбавляють протоколи в справі про адміністративне правопорушення сили доказу. Таким чином, дані протоколи не можуть бути використані судом при ухвалення рішення про винність особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджуються сукупністю всіх інших досліджених доказів, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 185, 245, 268, 280 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови для відома та виконання надати ОСОБА_1 та начальнику ДПП УПП в Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набрала законної сили ___ ____________ 2023 року.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя С.О. Ребров