Справа № 161/6680/23 Провадження №33/802/386/23 Головуючий у 1 інстанції:Черняк В.В.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , її захисника Стасюка О.Л., прокурора Артиш Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу на посаді директора Волинського обласного еколого-натуралістичного центру Волинської обласної ради, визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 400 (чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 6800 (шість тисяч вісімсот) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 визнано винною за те, що вона будучи директором Волинського обласного еколого-натуралістичного центру Волинської обласної ради, відповідно до п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, не повідомила у встановленому Законом порядку (не пізніше наступного робочого дня) Волинську обласну раду або Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у неї реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме:

- 11 лютого 2022 року ОСОБА_1 видала та підписала наказ №15/о/с «Про прийняття на роботу ОСОБА_2 », на підставі якого ОСОБА_3 , яка є її внучкою, прийнято на посаду фахівця з публічних закупівель з посадовим окладом 5005 грн., з 14 лютого 2022 року з випробувальним терміном 3 місяці;

- 22 лютого 2022 року видала та підписала наказ №19/о/ск «Про встановлення надбавки» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за високі досягнення, складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 40 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 22 березня 2022 року видала та підписала наказ №26/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 50 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 21 квітня 2022 року видала та підписала наказ №35/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 50 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 19 травня 2022 року видала та підписала наказ №51/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 40 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 27 червня 2022 року видала та підписала наказ №64/о/ск «Про відсутність основного працівника» на підставі якого покладено виконання обов`язків водія на ОСОБА_3 , фахівця з публічних закупівель, з повною матеріальною відповідальністю та доплатною 50 відсотків посадового окладу на час відсутності основного працівника;

- 22 серпня 2022 року видала та підписала наказ №76/о/ск «Про відсутність основного працівника» на підставі якого покладено виконання обов`язків водія на ОСОБА_3 , фахівця з публічних закупівель, з повною матеріальною відповідальністю та доплатною 50 відсотків посадового окладу на час відсутності основного працівника;

- 23 серпня 2022 року видала та підписала наказ №77/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 50 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 22 вересня 2022 року видала та підписала наказ №111/о/ск «Про відсутність основного працівника» на підставі якого покладено виконання обов`язків водія на ОСОБА_3 , фахівця з публічних закупівель, з повною матеріальною відповідальністю та доплатною 50 відсотків посадового окладу на час відсутності основного працівника;

- 23 вересня 2022 року видала та підписала наказ №112/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 40 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 21 жовтня 2022 року видала та підписала наказ №120/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 40 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 20 грудня 2022 року видала та підписала наказ №134/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 50 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 20 грудня 2022 року видала та підписала наказ №136/о/ск «Про преміювання» на підставі якого працівникам центру нараховано та виплачено премію у розмірі посадового окладу, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель;

- 09 січня 2023 року видала та підписала наказ №03/о/ск «Про відсутність основного працівника» на підставі якого покладено виконання обов`язків водія на ОСОБА_3 , фахівця з публічних закупівель, з повною матеріальною відповідальністю та доплатною 50 відсотків посадового окладу на час відсутності основного працівника;

- 23 січня 2023 року видала та підписала наказ №04/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 40 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 09 лютого 2023 року видала та підписала наказ №13/к/тр «Про покладання обов`язків» на підставі якого покладено виконання обов`язків водія на ОСОБА_3 , фахівця з публічних закупівель, з повною матеріальною відповідальністю та доплатною 50 відсотків посадового окладу на час відсутності основного працівника;

- 21 лютого 2023 року видала та підписала наказ №16/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 40 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Крім того, ОСОБА_1 будучи директором Волинського обласного еколого-натуралістичного центру Волинської обласної ради, відповідно до п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, прийняла рішення та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме:

- 11 лютого 2022 року видала та підписала наказ №15/о/ск «Про прийняття на роботу ОСОБА_2 », на підставі якого ОСОБА_3 прийнято на посаду фахівця з публічних закупівель з посадовим окладом 5005 грн., з 14 лютого 2022 року з випробувальним терміном 3 місяці;

- 22 лютого 2022 року видала та підписала наказ №19/о/ск «Про встановлення надбавки» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за високі досягнення, складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 40 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 22 березня 2022 року видала та підписала наказ №26/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 50 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 21 квітня 2022 року видала та підписала наказ №35/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 50 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 19 травня 2022 року видала та підписала наказ №51/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 40 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 27 червня 2022 року видала та підписала наказ №64/о/ск «Про відсутність основного працівника» на підставі якого покладено виконання обов`язків водія на ОСОБА_3 , фахівця з публічних закупівель, з повною матеріальною відповідальністю та доплатною 50 відсотків посадового окладу на час відсутності основного працівника;

- 22 серпня 2022 року видала та підписала наказ №76/о/ск «Про відсутність основного працівника» на підставі якого покладено виконання обов`язків водія на ОСОБА_3 , фахівця з публічних закупівель, з повною матеріальною відповідальністю та доплатною 50 відсотків посадового окладу на час відсутності основного працівника;

- 23 серпня 2022 року видала та підписала наказ №77/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 50 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 22 вересня 2022 року видала та підписала наказ №111/о/ск «Про відсутність основного працівника» на підставі якого покладено виконання обов`язків водія на ОСОБА_3 , фахівця з публічних закупівель, з повною матеріальною відповідальністю та доплатною 50 відсотків посадового окладу на час відсутності основного працівника;

- 23 вересня 2022 року видала та підписала наказ №112/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 40 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 21 жовтня 2022 року видала та підписала наказ №120/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 40 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 22 грудня 2022 року видала та підписала наказ №134/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 50 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 20 грудня 2022 року видала та підписала наказ №136/о/ск «Про преміювання» на підставі якого працівникам центру нараховано та виплачено премію у розмірі посадового окладу, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель;

- 09 січня 2023 року видала та підписала наказ №03/о/ск «Про відсутність основного працівника» на підставі якого покладено виконання обов`язків водія на ОСОБА_3 , фахівця з публічних закупівель, з повною матеріальною відповідальністю та доплатною 50 відсотків посадового окладу на час відсутності основного працівника;

- 23 січня 2023 року видала та підписала наказ №04/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 40 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня;

- 09 лютого 2023 року видала та підписала наказ №13/к/тр «Про покладання обов`язків» на підставі якого покладено виконання обов`язків водія на ОСОБА_3 , фахівця з публічних закупівель, з повною матеріальною відповідальністю та доплатною 50 відсотків посадового окладу на час відсутності основного працівника;

- 21 лютого 2023 року видала та підписала наказ №16/о/ск «Про стимулюючі виплати» на підставі якого працівникам центру встановлено надбавку до посадового окладу за складність і напруженість у роботі, в тому числі ОСОБА_4 , фахівцю з публічних закупівель, в розмірі 40 відсотків, хоча відповідно до додатку №3 до колективного договору, в переліку працівників, яким виплачується надбавка за складність і напруженість в роботі, посада «фахівець з публічних закупівель» відсутня.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП - прийняття рішень та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, суд першої інстанції вказав, що вона будучи суб`єктом на якого поширюються положення п.п."а" п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», всупереч п.п.2, 3 ч.1 ст.28 цього ж Закону, не повідомила у встановлених законом випадках і порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та вчинила дії і прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, і такі її дії підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді Остапчук В.А. подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на її незаконність через порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Вважає, що судом неповно та неправильно встановлено обставини справи і це виразилося у тому, що судом було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотань про долучення до матеріалів справи ряду документів та виклик свідків, хоча такі документи безпосередньо врегульовують процедуру прийняття рішень директором ВОЕНЦ. Також місцевий суд всупереч вимогам КУпАП залишив поза увагою приписи закону, що визначають коло обставин, які підлягають з`ясуванню при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією. Суд у своєму рішенні формально перелічив докази, однак не надав їм належної оцінки в їх сукупності і прийшов до висновку, що вона не повідомила про наявність реального конфлікту інтересів, та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила п.п.2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

Зазначає про те, що для встановлення рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, особа, яка складала протоколи про адміністративні правопорушення та суд мали встановити: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення таких фактів має бути обов`язково відображено у протоколі про адміністративне правопорушення та відповідно постанові суду. Проте, ані в протоколах про адміністративне правопорушення, які складені щодо неї, ані в судовому рішенні, чітко не визначено і не сформульовано в чому саме полягали її дискреційні повноваження як керівника ВОЕНЦ при виданні та підписанні наказів про встановлення надбавки та грошової винагороди, які були попередньо визначені колегіально, наявність у неї суперечності між приватним інтересом та її службовими повноваженнями, що реально вплинули на об`єктивність або неупередженість рішень.

Крім того вказує про те, що на посадових осіб юридичних осіб публічного права, які не зазначені в п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» і, зокрема на керівників та інших посадових осіб державних та комунальних підприємств, установ, організацій не поширюються обмеження спільної роботи близьких осіб, визначені в ст.27 цього Закону. Але, на вказаних осіб поширюються вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені ст.28 вказаного Закону.

Апелянт переконана, що вона не допускала порушення вимог антикорупційного законодавства, так як ОСОБА_5 не була у прямому її підпорядкуванні, а рішення про преміювання та встановлення надбавок приймалося колегіально, і при цьому ОСОБА_5 жодних переваг надано не було. При цьому, обов`язки водія на ОСОБА_5 покладались у зв`язку з тим, що окрім неї ніхто із працівників центру не мав посвідчення водія, що також вказує на відсутність будь-яких переваг.

Також зазначає, що функція видачі та підписанні наказу нею як керівником ВОЕНЦ щодо розміру та призначення винагороди є такою, що реалізує рішення колективного органу, виконаною в силу посадових обов`язків керівника центру, а не є дискреційними рішеннями керівника щодо виплати певного розміру грошової винагороди чи надбавки працівникам центру. Саме по собі виконання функції з видачі наказів, на підставі яких здійснюється нарахування та виплата грошових винагород і надбавок, розмір яких визначений колегіальним органом, не вказує на те, що вона діяла в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, вважає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, як б підтверджували про наявність в її діях адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, а тому висновки суду не ґрунтуються на нормах законодавства.

Прокурором на вказану апеляційну скаргу подано письмові заперечення в яких прокурор апеляційні доводи вважає безпідставними, а оскаржуване судове рішення щодо ОСОБА_1 цілком обґрунтованим та законним. Зазначає, що посилання сторони захисту щодо не підпорядкованості ОСОБА_1 її внучки ОСОБА_6 неприйнятним, оскільки з урахуванням у тому числі ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_6 перебувала у прямому підпорядкуванні керівника директора ВОЕНЦ ОСОБА_1 , так як остання володіє усім спектром повноважень щодо врегулювання трудових відносин вказаної близької особи. Також вказує, що посилання апелянта на те, що підписанню наказів про преміювання передувало рішення комісії по розподілу грошової винагороди є безпідставним, оскільки таких рішень матеріали справи не містять і не було їх надано суду. Тому вважає, що преміювання внучки ОСОБА_1 ОСОБА_6 відбувалось в умовах реального конфлікту інтересів. Прокурор переконана, що матеріали справи містять докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1 ст.172-7 КУпАП. А тому, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на скаргу та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1 та її захисника Стасюка О.Л., які скаргу підтримали із наведених у ній підстав, прокурора Артиш Н.В., яка просила скаргу залишити без задоволення, а судове рішення, - без змін, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Частиною 1 ст.172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів , а ч.2 цієї ж статті, - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки цієї статті, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п.п.1, 2 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції". Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Підпунктом «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме - посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п.1 ч.1 цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п.п.1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

В ході апеляційного розгляду сторона захисту вказувала про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, а також про відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджували б її вину.

Проте, такі доводи сторони захисту до уваги судом не беруться, оскільки факт вчинення ОСОБА_1 згаданих адміністративних правопорушень, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами, яким дано відповідну юридичну оцінку.

Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції на підставі досліджених у справі доказів встановив наступні обставини справи, з якими повністю погоджується апеляційний суд.

Так, було встановлено, що ОСОБА_1 прирівнюється до осіб на яких поширюються вищевказані положення Закону України «Про запобігання корупції», оскільки вона є директором Волинського обласного еколого-натуралістичного центру Волинської обласної ради, яке виходячи із наявних у матеріалах справи документів, є юридичною особою публічного права.

Встановлено і те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 наявні родинні відносини, оскільки остання є внучкою першої, що підтверджується інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

ОСОБА_6 на підставі наказу директора Волинського обласного еколого-натуралістичного центру Волинської обласної ради ОСОБА_1 була прийнята на роботу на посаду фахівця з публічних закупівель, а також як працівник центру отримувала систематично премії та надбавки на підставі виданих та підписаних наказів останньої (директора).

Із розпорядження голови Волинської обласної ради «Про врегулювання конфлікту інтересів» №223 від 21.06.2023 вбачається, що було розглянуто повідомлення директора Волинського обласного еколого-натуралістичного центру Волинської обласної ради ОСОБА_1 від 16.06.2022 №153/01-30 про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів. Тому, з метою врегулювання потенційного конфлікту інтересів цим розпорядженням застосовано зовнішній контроль за прийняттям рішень розпорядчого характеру щодо її внучки ОСОБА_6 . З таким розпорядженням ОСОБА_1 ознайомлена.

Однак, навіть після цього ОСОБА_1 приймались рішення та підписувались накази про преміювання та встановлення надбавок ОСОБА_6 , про що свідчить інформація наявна в листі Волинської обласної ради від 03.03.2023 за №290/47/2-23, а також інші матеріали справи.

Вищенаведені обставини зафіксовані у протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією від 20.04.2023, які складені щодо ОСОБА_1 та підписані нею.

Вищенаведені обставини ОСОБА_1 не заперечуються та не оспорюються.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вірно поклав їх в основу свого рішення, оскільки вини є належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП, і фактично повністю поза розумним сумнівом доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Водночас, апеляційний суд повністю погоджується із доводами суду першої інстанції про відхилення тверджень сторони захисту про те, що рішення нею приймались не одноособово, а колегіально комісією з преміювання, оскільки, як правильно зазначив суд кінцеве рішення приймала саме ОСОБА_1 , як директор. Крім того, як вбачається із наказу директора ВОЕНЦ «Про створення комісії з преміювання» від 31.12.2021 №91/о/д, сама ОСОБА_1 входить у комісію з преміювання голова комісії.

Жодним чином також не може вказувати на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП й твердження апелянта про те, що її внучка ОСОБА_6 не перебуває у прямому безпосередньому її підпорядкуванні, а підпорядковується заступнику директора центру з питань економіки та фінансів, оскільки Центр очолює саме директор, який і здійснює загальне управління діяльністю Центру в усіх напрямках відповідно до Статуту і законодавства України, у тому числі що стосується премій і надбавок.

Не беруться до уваги судом і посилання сторони захисту про те, що протоколи не містять відомостей, які саме повноваження, що були покладені на ОСОБА_1 утворюють суперечність із приватним інтересом, оскільки на думку апеляційного суду вони є власним тлумаченням законодавства та розумінням фактичних обставин справи.

З цього приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. При цьому, приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 будучи директором директора ВОЕНЦ та будучи суб`єктом, на якого відповідно до п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», поширюється дія цього Закону, видала та підписала наказ про прийняття на роботу своєї внучки ОСОБА_6 , а також видавала та підписувала накази про її преміювання та встановлення надбавок, на підставі яких останній було нараховано та виплачено грошові кошти.

Твердження сторони захисту як на підставу для скасування оскаржуваної постанови судді про те, що протоколи, які складені щодо ОСОБА_1 не можуть вважатись належними та допустимими доказами через нерозкриття у них складу правопорушень, до уваги судом не беруться, оскільки, як вбачається зі змісту цих протоколів, викладена суть адміністративних правопорушень повністю відповідає диспозиціям ч.ч.1, 2 ст.172-2 КУпАП, і є такими, які дають суду підстави зробити певні висновки на підставі досліджених доказів. Такі твердження сторони захисту апеляційний суд вважає власним тлумаченням законодавства та розумінням фактичних обставин справи.

Не спростовують також винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень і пояснення допитаних судом апеляційної інстанції свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки ними фактично не спростовані обставини, які встановлені судом вище. Їх пояснення жодним чином не можуть свідчити про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-2 КУпАП.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права.

Апеляційний суд всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності у розрізі із доводами апеляційної скарги, вважає, що всі твердження сторони захисту щодо незаконності судового рішення місцевого суду фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та фактично спрямовані на уникнення нею адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованих їй адміністративних правопорушень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив законне судове рішення про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого проступку, дані про особу порушника, ступінь її вини, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення на підставі ч.2 ст.36 КУпАП у виді штрафу в межах санкції, передбаченої санкцією ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Зважаючи на вищенаведене, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.05.2023 в даній справі є законною та такою, що постановлена відповідно до вимог КУпАП, у зв`язку з чим підлягає залишенню без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 травня 2023 року щодо неї, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк