КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/5503/2023 Категорія: ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Щиголь В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Левченка Костянтина Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 9 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 23 серпня 2023 року о 15.30 год. у м. Києві по вул. Оборони Києва, 7, керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався в безпечності та здійснив зіткнення з металевою огорожею, внаслідок чого транспортний засіб та огорожа отримали пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Цією ж постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 23 серпня 2023 року о 16:30 год. у м. Києві по вул. Оборони Києва, 7, після вчинення ДТП біля транспортного засобу «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_1 (яким було здійснено ДТП), вживав рожеве вино, що сам підтвердив при спілкування на бодікамеру, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці або в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги пп. «є» п. 2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, захисник Левченко К.М. просить постанову місцевого суду у цій частині скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення; у частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити постанову без змін.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник зазначає, що наданий працівниками поліції адміністративний матеріал не містить жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте, вбачається повна відсутність доказів, які б вказували на склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбачений ч. 4 ст. 130 КУпАП. На переконання захисника, суд першої інстанції за відсутності достатніх доказів дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 означеного складу адміністративного правопорушення.

Захисник зазначає, що як до моменту наїзду на перешкоду, так і після зіткнення з нею ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв та не перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що неодноразово повідомляв працівників поліції. В ємності, що тримав в руках ОСОБА_1 , був звичайний чай, про що останній повідомив працівників поліції, і це підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Також, сторона захисту акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 не втік з місця ДТП, не переховувався за місцем фактичного проживання, а після приїзду працівників поліції знаходився на місці та брав безпосередню участь у встановленні фактичних обставин. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що подія відбувалася в прямій близькості від будинку, в якому фактично проживає ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, останній, очікуючи прибуття працівників поліції, мав можливість сходити до власного помешкання. Наявність в руках ОСОБА_1 ємкості з незрозумілою для працівників поліції рідиною і стало підставою для перевірки ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Жодних поверхневих ознак, які б вказували на стан алкогольного сп`яніння, працівниками поліції виявлено не було.

Як зазначає захисник, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці, проте, ОСОБА_1 , ставлячи під сумнів роботу приладу «Драгер», наявний в працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та чітко повідомив про бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку в спеціалізованому медичному закладі, що знайшло своє підтвердження відеозаписом досліджуваних подій. Тобто, як зазначає апелянт, ОСОБА_1 виразив своє волевиявлення та повідомив працівникам поліції, що готовий пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.За результатами того, що ОСОБА_1 відмовився на місці від проходження огляду, але погоджувався на проходження його в медичному закладі, працівники поліції повинні були доставити та забезпечити проведення огляду в закладі охорони здоров`я, проте, працівники поліції, всупереч приписам ст. 266 КУпАП, запропонували ОСОБА_1 самостійно звернутися до медичного закладу, що знову ж таки підтверджується відеозаписом подій. У подальшому, працівником поліції Назаровою А. було виписане та надане ОСОБА_1 направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП КМНКЛ «Соціотерапія».

Одночасно стороною захисту звертається увага на те, що по зовнішньому вигляду ОСОБА_1 були відсутні будь-які ознаки, які б свідчили або вказували, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, і при спілкуванні з ОСОБА_1 працівники поліції не виявили жодних ознак такого сп`яніння, а в оформлених матеріалах використали шаблонний підхід і зазначили загальні для всіх випадків ознаки сп`яніння. В результаті ОСОБА_1 був вимушений на підставі отриманого направлення самостійно звертатися до закладу охорони здоров`я з метою проведення відповідного огляду, і за результатами проведеного огляду в закладі охорони здоров`я КНП КМНКЛ «Соціотерапія» у ОСОБА_1 не було виявлено ознак сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А тому, як зазначає захисник, за результатами огляду в медичному закладі було чітко встановлено, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Проте, судом першої інстанції зазначено, що означений висновок щодо результатів медичного огляду є неналежним доказом, оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Разом з тим, апелянт не погоджується з таким висновком суду, оскільки: були виявлені підстави та розглядалося питання щодо перевірки ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння після 17:00 год., орієнтовно о 17:05 год., як про це зазначено в направленні;направлення на огляд було видане працівником поліції о 17:05 год.; точний час проведення огляду відбувся 18:45 год., а тому, як зазначає апелянт, огляд був проведений в межах двох годин, як того вимагає чинне законодавство України.Таким чином, на переконання захисника, наявним висновком підтверджується, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Враховуючи зазначені обставини, апелянт вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, є недоведеною у порядку, визначеному законодавством.

ОСОБА_1 , Київський інститут Національної гвардії України, будучи належним чином повідомлені про день, час і місце судового розгляду, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка означених осіб, належним чином повідомлених про день, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Вислухавши пояснення захисника Щиголя В.В. в інтересах ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення поліцейської взводу № 1роти № 5 батальйону № 2 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП сержанта поліції Назарової А.Ю., дослідивши матеріали справи та відтворивши відеозапис подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти до наступного висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Всупереч доводів апеляційної скарги, суддя місцевого суду, в повній мірі врахував положення вищезазначених норм закону.

Відповідно до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.9 ПДР України визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського у разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до наведених нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі, коли водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, така особа направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин,їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та правильно застосував норми матеріального права.

За змістом оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Левченка К.М., дослідивши наявні у справі письмові докази та відеозапис, проаналізувавши які у взаємозв`язку між собою, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Так, надаючи пояснення у суді першої інстанції, ОСОБА_1 вину визнав частково, а саме, визнав обставини вчинення ДТП та не заперечував фактичні обставини ДТП, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 370050 від 23серпня 2023 року. Пояснив, що проживає неподалік інституту Національної гвардії України, де на території вказаного інституту поставили металеву огорожу. 23 серпня 2023 року, рухаючись заднім ходом на автомобілі, він здійснив наїзд на цю огорожу, після чого до нього підійшли військові, та він їм пояснив, що не побачив її. В подальшому, військові викликали поліцію. Доки вони очікували поліцейських, він зателефонував дружині, щоб вона принесла йому холодний чай, оскільки в той день було жарко. Коли приїхала поліція, він пив чай, поліцейські запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці ДТП, однак він відмовився, оскільки бажав здати біологічні аналізи у лікарні, що в подальшому й зробив. Вважав, що протокол,складений стосовно нього за ч. 4 ст. 130 КУпАП, є незаконним.

Захисник Левченко К.М. до суду першої інстанції подав письмові пояснення, які були підтверджені ним у судовому засіданні, зі змісту яких останній просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , посилаючись на те, що останній здійснив наїзд на встановлені металеві ворота, однак після цього ОСОБА_1 не вживав жодних алкогольних напоїв та перебував у тверезому стані. В ємності, що тримав в руках ОСОБА_1 , знаходився чай, про що він повідомляв працівників поліції. Крім цього, поверхневих ознак, які б вказували на стан алкогольного сп`яніння, працівниками поліції виявлено не було. Працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, проте, ОСОБА_1 поставив під сумнів роботу приладу «Драгер» та відмовився від огляду на місці і наполягав на проходження огляду у спеціалізованому медичному закладі. У свою чергу, працівники поліції не виконали вимог закону, а запропонувалиОСОБА_1 самостійно звернутися до медичного закладу, що зафіксовано на відео (17:12:05 год.). У подальшому, поліцейські виписали направлення та ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд на стан сп`яніння. Захисник додав висновок лікаря. Захисник звернув увагу, що направлення на огляд видане працівниками поліції о 17.05 год., а точний час проведення огляду відбувся о 18.45 год., тобто у межах двох годин. Захисник стверджував, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 370050 від 23 серпня 2023 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 372718 від 23 серпня 2023 року, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , схему місця ДТП від 23 серпня 2023 року, світлокопію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 758661 від 23 серпня 2023 року, заяву ОСОБА_2 від 28 серпня 2023 року, акт про огляд пошкоджених воріт № 86 від 25 серпня 2023 року, світлокопію видаткової накладної № 69 від 14 серпня 2023 року, фотознімки та відеозапис досліджуваних подій, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Левченка К.М., суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 130 КУпАП та статтею 124 КУпАП.

При цьому, суд не взяв до уваги письмові пояснення ОСОБА_4 від 23 серпня 2023 року, у яких остання зазначала, зокрема, що саме вона 23 серпня 2023 року о 16.30 год. у м. Києві по вул. Оборони Києва, 7, керувала автомобілем «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_1 та здійснила наїзд на металеву сітку, оскільки її пояснення спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Також, судом не взяті до уваги пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника в частині того, що ОСОБА_1 не вживав алкоголь після ДТП, оскільки вказане спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Твердження ОСОБА_1 стосовно того, що в келиху знаходився чай, суд відхилив та оцінив,як намір уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи про те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду лише на місці, суд до уваги не взяв, вважав їх безпідставними та такими, що спростовуються відеозаписом, з якого, зокрема, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, як на місці за допомогою приладу «Драгер», так і у медичному закладі.

Крім того, судом визнано неналежним доказом у провадженні наданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 3 вересня 2023 року, згідно якого 23 серпня 2023 року о 18.45 год. у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, оскільки, відповідно до положень ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Натомість, як вказав суд у своєму рішенні, в графі «дата і точний час огляду» вказаного висновку зазначено: 23 серпня 2023 року о 18.45 год, тобто ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, у той час, як з відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 372718 від 23 серпня 2023 року вбачається, що у поліцейського виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 має ознаки сп`яніння 23 серпня 2023року о 16.30 год., а не з часу видачі направлення на огляд водія, як помилково вважає захисник. Окрім того, суд зауважив, що вказаний огляд був проведений за відсутності поліцейського.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Щиголь В.В. у суді апеляційної інстанції підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника Левченка К.М., та доводи, наведені у його клопотанні, поданому 12 грудня 2023 року до Київського апеляційного суду електронною поштою, та не оспорював того, що у встановлені судом дату, час та місце ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не переконався в безпечності та здійснив зіткнення з металевою огорожею, внаслідок чого транспортний засіб та огорожа отримали пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнення ОСОБА_1 за цим законом до адміністративної відповідальності за порушення ним п. 10.9 Правил дорожнього руху сторона захисту не оскаржує та погоджується з рішення суду у цій частині, викладеному у постанові.

Що стосується складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП та притягнення ОСОБА_1 за цим законом до адміністративної відповідальності, то, як зазначає сторона захисту, у суду не було законних підстав для винесення такого рішення, оскільки матеріали провадження не містять докази винуватості останнього у вчиненні даного правопорушення.

Цитуючи диспозицію частини 4 статті 130 КУпАП, захисник наголосив, що відповідальність водія настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. Отже, як зазначив захисник, для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, є необхідним встановлення порушення певного пункту Правил дорожнього руху, а також є необхідним у встановленому законом порядку це довести. Захисник зазначив, що відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння не складає об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить у собі складу адміністративного правопорушення, і зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення порушення ОСОБА_1 п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху, не є доказом того, що водій до проведення медичного огляду вживав без призначення медичного працівника, зокрема, алкоголь.

Звернув увагу захисник на те, що ні свідок ОСОБА_2 , ні свідок ОСОБА_3 чітко та стверджувально не казали, що ОСОБА_1 вживав алкоголь, а зазначали, що останній вживав рідину, схожу на алкоголь. Також захисник наголосив, що копія постанови серії ЕАТ № 758661 від 23 серпня 2023 року не є доказом у провадженні, та не може свідчити про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху і вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутність страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Окрім цього, як зазначив захисник, судом першої інстанції не досліджений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 370050 від 23 серпня 2023 року та якому не надана правова оцінка що також є порушенням приписів ст. 283 КУпАП.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги щодо обставин досліджуваних подій, повного та всебічного розгляду вказаного провадження, в суді апеляційної інстанції опитана працівник поліції взводу № 1 роти № 5 батальйону № 2 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП сержант поліції Назарова А.Ю., заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, пояснила, що за досліджуваних подій вона у складі екіпажу прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди, де було встановлено, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 навмисно пошкодив металеву огорожу - паркан. Водій поводив себе неадекватно та повідомляв обставини, які не відповідали дійсності. Працівники Київського інституту Національної гвардії України, які були свідками означених подій, повідомили, що за кермом автомобіля знаходився саме ОСОБА_1 , а не його дружина, як останній спочатку казав. Від ОСОБА_1 відчувався запах алкоголю, і сам ОСОБА_1 не заперечував обставин того, що вживав алкоголь, пояснюючи це тим, що вже не перебуває за кермом автомобіля. ОСОБА_1 декілька разів пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці ДТП, так і у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився. Вже після оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та складання протоколу за ч. 4 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 погодився пройти огляд у лікаря-нарколога. На його вимогу йому надали направлення для проходження огляду та поінформували, що останній протягом двох годин може пройти такий огляд. ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і у лікаря-нарколога, проте останній відмовлявся. У ОСОБА_1 були виражені ознаки алкогольного сп`яніння, як-то: тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці, і ці ознаки були озвучені ОСОБА_1 . На пропозицію працівників поліції проїхати з ними до лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився, проте, отримавши за його вимогою направлення, вирішив самостійно поїхати до медичного закладу. Події відбувались на території Київського інституту Національної гвардії України, де знаходяться і два житлових будинки та наявні два в`їзди/виїзди для автомобілів. ОСОБА_1 не бажає користуватися цими заїздами, а для заїзду на територію інституту, де сталася ДТП, потрібна перепустка від інституту, проте ОСОБА_1 відмовився її отримувати.

Також, всупереч поясненням ОСОБА_1 , наданих у суді першої інстанції та на місці подій, його винуватість у порушені п.п. «є» п. 2.10 Правил дорожнього руху доводиться даними, зафіксованими відеозаписом досліджуваних подій, з якого вбачається, що працівники поліції, приїхавши на місце дорожньо-транспортної пригоди, оглядають металеву огорожу, замок на ній. Громадяни, зафіксовані відеозаписом, якими виявились співробітники інституту Національної гвардії України, повідомили, що водій, рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на огорожу. Працівник поліції зауважила, що на паркані залишилась фарба від транспортного засобу. Співробітник інституту повідомив, що ОСОБА_1 навмисно в`їхав та пошкодив огорожу. Далі, працівник поліції підійшла до ОСОБА_1 та запитала, чи він є власником транспортного засобу, на що останній відповів, що не він, а на запитання, чи він є водієм, ОСОБА_1 відповів: «Колись був». На уточнююче запитання, чи був він за кермом автомобіля, коли сталася ДТП, ОСОБА_1 відповів, що не він. В руках ОСОБА_1 тримає скляний келих з рідиною, схожою на алкоголь, з певною піною та бульбашками. ОСОБА_1 повідомив, що бажає написати відповідну заяву до УПП, оскільки огорожа перекриває йому вихід з будинку. На зауваження працівника поліції, що на автомобілі наявна фарба від огорожі, ОСОБА_1 відповів, що автомобіль зачепив хтось з військових, автомобіль у цей час був припаркований. Коли ОСОБА_1 повідомили зворотнє, а саме, що наявний відеозапис про те, що автомобіль зачепив огорожу, ОСОБА_1 сказав, що «тоді винуватий, вибачаюсь, не знав, що є відео». При цьому ОСОБА_1 повідомив, що виїжджаючи від дому, побачив огорожу, яка йому заважала, та хотів знести її. Готовий був заплатити за пошкоджений паркан та просив працівників поліції прийняти від нього усну заяву про те, що йому, як громадянину України, перешкоджали виїхати з будинку. Пояснив, що їхав назустріч дружині, яка додому йшла пішки. ОСОБА_1 повідомив, що транспортний засіб, яким він користується, належить його зятю. Після того, як працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що будуть оформлені матеріали про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 повідомив, що за кермом автомобіля, який в`їхав у паркан, була його дружина - ОСОБА_5 . Через пару хвилин, коли співробітники інституту повідомили, що наявний відеозапис, який свідчить, що саме ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля, останній визнав провину у своїй причетності до ДТП, повідомив, що в`їхав у паркан та вважає, що нічого страшного немає у тому, що трохи випив. На зауваження працівника поліції про те, що ОСОБА_1 вжив алкоголь після настання ДТП, останній відповів: «Яке ДТП? Це я просто хотів звалити забор, бо я не можу виїхати.» Працівник поліції попросила ОСОБА_1 нікуди не йти, оскільки будуть оформлюватися відповідні адмінматеріали, на що ОСОБА_1 відповів, що не має наміру кудись іти, з урахуванням і того, що наряд поліції на місці очікував годину. Коли працівник поліції запропонувала написати пояснення, ОСОБА_1 знову повідомив, що за кермом була його дружина - ОСОБА_6 . Далі з відеозапису вбачається, що працівник поліції підійшла до військових, під час бесіди з якими останні повідомили, що за кермом знаходився саме ОСОБА_1 , що зафільмовано на відеозапис з посту КПП, а у дружини ОСОБА_1 , на їх переконання, при перевірці виявиться, що у неї немає водійського посвідчення. Військові повідомили, що наразі ОСОБА_1 знаходиться у відставці, прослуживши 27 років, та має розуміти всі наслідки таких своїх протиправних дій. Також один з військових повідомив, що після настання ДТП та перед приїздом працівників поліції ОСОБА_1 демонстративно, не соромлячись, випив келих вина. Далі, як слідує з відеозапису, два співробітники інституту пишуть пояснення щодо обставин подій. Працівник поліції підійшла до ОСОБА_1 та його дружини, ОСОБА_1 був наданий бланк для написання пояснень, на що ОСОБА_1 відповів, що водієм була його дружина, а те, що показують військові на відео, то «хай показують». Інший працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що відеокамера, яка висить над парканом, є працюючою, нею зафіксовано силует ОСОБА_1 , колір футболки та по ознакам тіла встановлено, що за кермом автомобіля був саме ОСОБА_1 . Після того, як постало питання тимчасового вилучення посвідчення водія, ОСОБА_1 знову показав на свою дружину, як водія автомобіля. Проте, працівник поліції зауважив, що керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 зафільмовано на відеозапис та підтверджується поясненнями трьох свідків. Це, як пояснив працівник поліції, стосується обставин вчинення ДТП. По-друге, як поінформував працівник поліції, прибувши на місце ДТП, зустріли ОСОБА_1 з келихом, як на перший погляд і по запаху, з алкоголєм. ОСОБА_1 пояснив, що то був чай. Працівник поліції повідомив, що існує відповідальність за те, що особа після настання ДТП вживає алкоголь, на що ОСОБА_1 відповів: «Я знаю, я в курсі». Додав, що то був чай, а дружина додала - лимонад. Працівник поліції повідомив, що оскільки він не знає, що за вміст був у келиху, задля виправдання ОСОБА_1 та підтвердження його слів, що то був чай, і наразі він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 висунута вимога пройти тест на алкоголь за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 відмовлявся від того, що він був за кермом автомобіля, наполягаючи, що за кермом була його дружина, на що працівник поліції нагадав про існування відеозапису та свідків досліджуваних подій. Знову працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога. На запитання ОСОБА_1 , для чого це потрібно з огляду на те, що не він керував транспортним засобом, поліцейський вкотре повідомив, що по приїзду на місце ДТП свідки вказали на ОСОБА_1 , як на водія транспортного засобу, який причетний до ДТП, та у якого був запах алкоголю з порожнини рота. Працівник поліції повідомив, що при первинній зустрічі із ОСОБА_1 , він був з келихом пива та пив, на що ОСОБА_1 відповів, що «так машина вже ж стояла, я вийшов з неї». Поліцейський знову поінформував ОСОБА_1 , що водій не має права вживати алкоголь після ДТП до проведення медичного огляду. Поліцейський на запитання ОСОБА_1 повідомив, що медичний заклад, до якого скеровується ОСОБА_1 для проходження огляду у лікаря-нарколога, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18. ОСОБА_1 погодився проїхати з працівниками поліції до медичного закладу, проте зазначив, що пояснення надавати не буде, оскільки не він був за кермом автомобіля. Зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення проставить підпис, проте ніяких пояснень писати не буде. ОСОБА_1 вказав, що розпишеться за отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 порядок проходження огляду у лікаря-нарколога, зазначивши, що огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння буде проводитись за допомогою приладу «Драгер», а при виявленні ознак наркотичного сп`яніння, то треба буде здати біологічне середовище (сечу). ОСОБА_1 повідомив, що обізнаний з процедурою огляду на стан сп`яніння. Після спілкування ОСОБА_1 з невідомою особою по мобільному телефону, ОСОБА_1 запитав працівника поліції, навіщо йому їхати до лікаря-нарколога, якщо не він був за кермом автомобіля, а його дружина. Працівник поліції відповів, що це позиція ОСОБА_1 , проте є докази того, що саме ОСОБА_1 за означених подій керував транспортним засобом. Повідомив, що наразі триває збір доказів, а свою невинуватість ОСОБА_1 буде відстоювати у суді. На запитання працівника поліції, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога, останній повідомив: «Від всього відмовляюсь, пишіть». Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що стосовно нього будуть складені протоколи про адміністративну відповідальність за ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП (вживання алкоголю після ДТП). Далі відеозапис відтворює процедуру оформлення працівниками поліції адмінматеріалів. На вимогу ОСОБА_1 працівник поліції надав йому направлення на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу «Соціотерапія» та поінформував ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться за його викликом у Святошинському районному суді м. Києва.

Наведені докази є належними, допустимими та достовірними, здобуті з додержанням процесуальної процедури, об`єктивно узгоджуються між собою, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано поклав досліджені докази в основу своїх висновків про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП за встановлених обставин.

Після дослідження відеозапису, сторона захисту зауважила, що відеозаписом не зафіксовано вживання ОСОБА_1 вина, як-то слідує з пояснень очевидця подій - військового, а стосовно того, що у келиху, який тримав в руках ОСОБА_1 , могло бути пиво, то захисник не виключає таку можливість. Одночасно зазначив, що працівниками поліції експертиза на вміст рідини, що була у келиху ОСОБА_1 , не проводилась. Стосовно того, що ОСОБА_1 наполягав на тому, що саме дружина була за кермом, а не він, то, як зазначив захисник Щиголь В.В., ОСОБА_1 «намагався жінку зробити винуватою».

Доводи сторони захисту, що як до моменту наїзду на перешкоду, так і після зіткнення з нею, ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв та не перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що неодноразово повідомляв працівників поліції, а в ємності, що тримав в руках ОСОБА_1 , був звичайний чай, про що останній повідомив працівників поліції, на увагу не заслуговують та спростовуються, як дослідженим відеозаписом подій, так і поясненнями самого ОСОБА_1 , який на зауваження працівника поліції про те, що останній був з келихом пива та пив його, ОСОБА_1 відповів, що «так машина вже ж стояла, і я вийшов з неї».

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не втік з місця ДТП, не переховувався за місцем фактичного проживання, а після приїзду працівників поліції знаходився на місці та брав безпосередню участь у встановленні фактичних обставин, на увагу не заслуговують, оскільки вчинення адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, тобто, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не інкримінувалось і протокол про адміністративне правопорушення за цією статтею КУпАП працівниками поліції не складався.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги у частині того, що подія відбувалася в прямій близькості від будинку, в якому фактично проживає ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останній, очікуючи прибуття працівників поліції, мав можливість сходити до власного помешкання, оскільки за поясненнями самого ОСОБА_1 , що зафіксовано на відеозаписі, з моменту вчинення ДТП він постійно перебував на місці, очікуючи приїзд працівників поліції.

Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, щодо того, що: працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці, проте, ОСОБА_1 , ставлячи під сумнів роботу приладу «Драгер», наявний в працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та чітко повідомив про бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку в спеціалізованому медичному закладі, тобто, ОСОБА_1 виразив своє волевиявлення та повідомив працівникам поліції, що готовий пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, є безпідставними, та спростовуються відеозаписом досліджуваних подій, відповідно до якого ОСОБА_1 після розмови по мобільному телефону з невстановленою особою на пропозицію працівника поліції пройти тестування на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога, у категоричній формі відмовився, при цьому будь-яких зауважень щодо своєї недовіри до означеного приладу не висловлював.

Що стосується порушень працівниками поліції приписів ст. 266 КУпАП, на чому акцентує увагу сторона захисту, то вони на увагу не заслуговують, оскільки саме на вимогу ОСОБА_1 останньому було надано направлення на огляд у медичному закладі, який відмовився від пропозиції працівника поліції у супроводі останніх проїхати до медичного закладу, проте виявив бажання самостійно пройти такий огляд.

Посилання апелянта, як на доказ невинуватості ОСОБА_1 , на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 3 вересня 2023 року, згідно якого 23 серпня 2023 року о 18.45 год. у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, на увагу не заслуговують, оскільки, по-перше, такий огляд здійснений пізніше двох годин з моменту встановлення працівниками поліції підстав для його здійснення, а по-друге, здійснений він був за відсутності поліцейського, що йде у розріз з приписами ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Щодо відсутності доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, на чому акцентує увагу сторона захисту в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.п. «є» п. 2.10 Правил дорожнього руху, відповідно до якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки), а не п. 2.9 (а) цих Правил, які не є тотожними.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, викладених у постанові.

Отже, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили позицію сторони захисту про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Висновки судді місцевого суду в постанові від 9 листопада 2023 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого, у тому числі, за ч. 4 ст. 130 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому немає передбачених законом підстав для скасування судового рішення і закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, як про це просить апелянт.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33, 36 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника Левченка К.М. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 9 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Левченка Костянтина Михайловича - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А.Васильєва