Провадження № 33/4823/980/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Салая Г.А.,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Допи В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Допи В.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, пенсіонер, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 24 жовтня 2023 року, о 23:00 год, ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.06.2023 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн, за місцем спільного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме, умовні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали в стусанах, хапаннях за руки, намагався вдарити, ображав нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могло бути завдано шкоди фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_2 ..

Не погодившись із рішенням суду, захисник Допа В.І. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, скасувати її та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказує на неналежне повідомлення судом ОСОБА_1 про розгляд справи, копію постанови суду отримав він 17.11.2023 року, а тому пропущені строки оскарження вважає з поважних причин. Переконана, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Звертає увагу, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, проте, всупереч п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір судом неправомірно стягнуто з нього 536 грн. 80 коп.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити з викладених в ній підстав.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 24.10.2023 року, до суду першої інстанції матеріали надійшли 30.10.2023 та були розподілені судді. Судове засідання було призначено на 14 листопада 2023 року на 08:50 год, про що завчасно, а саме 01.11.2023 року повідомлено особу, що притягається до адміністративної відповідальності на адресу, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення та в інших матеріалах справи, проте, згідно довідки про причини повернення рекомендоване повідомлення було повернуто з причини адресат відсутній за вказаною адресою.

Апеляційний суд вважає, що у суду І інстанції були підстави для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Це рішення судом належним чином мотивоване.

Будь-яких суттєвих порушень та зволікань з призначенням судових засідань, з огляду на судове навантаження та дотримання строків розгляду справи, суд апеляційної інстанції не вбачає. Як і порушень прав особи на захист, оскільки ОСОБА_1 завчасно повідомлявся про розгляд справи.

При цьому судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, враховується, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання апеляційного суду, де за участі адвоката надала пояснення по суті справи та докази на підтвердження своїх доводів.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи із зазначених вище норм законодавства, під домашнє насильство, зокрема, умисне вчинення діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 або ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 851974 від 25.10.2023 ОСОБА_1 власноруч його підписав та по суті порушення додав, що я не згоден, це не правда (а.с. 3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій та є одним із джерел доказів, відповідно до положень ст. 251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються письмовою заявою потерпілої ОСОБА_2 (а.с. 5), терміновим заборонним приписом серії АА № 025983 від 25.10.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 був винесений заборонний припис на 5 діб у зв`язку із вчиненням домашнього насильства фізичного та психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 за місцем мешкання (а.с. 4), копією постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 7,8), та відеозаписом, доданим до справи.

Відтак, доводи сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати як намагання правопорушником уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї дружини, а саме вчинив дії фізичного та психологічного характеру, які полягали у стусанах, хапаннях за руки, намаганням вдарити, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Водночас, у апеляційному суді знайшли своє підтвердження доводи сторони захисту про безпідставно стягнутий з ОСОБА_1 судовий збір.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (пільги щодо сплати судового збору): від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до долученого до апеляційної скарги копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 30.08.2022 року, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, посвідчення безтермінове, а тому апеляційний суд вважає, що судом безпідставно покладено на нього обов`язок щодо сплати судового збору.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанова суду в цій частині підлягає зміні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 2023 року.

Задовольнити частково апеляційну скаргу захисника Допи В.І. в інтересах ОСОБА_1 .

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині стягнення судового збору.

Виключити з постанови вказівку про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 536 грн 80 коп.

В іншій частині постанову місцевого суду залишити без змін

Постанова є остаточною й подальшому оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай