Єдиний унікальний номер 741/2397/23
Провадження № 3/741/1540/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 25 грудня 2023 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол серії ААД № 005472), передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, яка ніде не працює,

встановив:

13 грудня 2023 року до суду надійшов зазначений протокол про адміністративне правопорушення, суть якого зводиться до того, що 11 грудня 2023 року близько 00 години 58 хвилин в м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області по вул. Мринський шлях ОСОБА_1 керувала транспортним засобом (автомобілем) «HYUNDAI Sonata», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова та хитка хода), відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, не просила розгляд справи відкласти.

Ураховуючи відсутність доказів, які б підтверджували поважність причин неявки ОСОБА_1 у судове засідання, суд вважає за можливе розгляд справи провести у її відсутності за наявними у справі доказами, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відтак, по аналогії права, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

У цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння встановлено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, для направлення водія для огляду на стан алкогольного сп`яніння у поліцейського повинні бути законні підстави, які випливають із ознак такого стану наявного у водія, які виявлені поліцейським.

У протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 зазначено: запах алкоголю з порожнини рота, хитка ході та нерозбірлива мова.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, які долучені до матеріалів справи, вбачається, що 11 грудня 2023 року о 1 годині 55 хвилин працівниками поліції було зупинено автомобіль «HYUNDAI Sonata» під керуванням ОСОБА_1 . Поліцейський повідомив, що причиною зупинки транспортного засобу стало порушення комендантської години. ОСОБА_1 пояснювала, що їздила забирати чоловіка з роботи. Потім між пасажиром автомобіля та поліцейським виник словесний конфлікт, в ході якого поліцейський запропонував пасажиру проїхати до військомату для уточнення даних, а водію транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, поліцейським не було зазначено законних підстав направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, не вказано наявних ознак алкогольного сп`яніння, не роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у тому числі право користуватися юридичною допомогою адвоката. ОСОБА_1 спочатку відмовилася проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак у подальшому, а саме у той момент, коли поліцейський сидів у службовому автомобілі та почав заповняти бланк протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомила, що бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі або на місці за допомогою приладу «Драгер». У відповідь поліцейський відмовив ОСОБА_1 у проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння, мотивуючи це тим, що процес складення протоколу вже розпочато.

Суд констатує, що на досліджених відеозаписах не вбачається наявність у ОСОБА_1 таких ознак алкогольного сп`яніння, як нерозбірлива мова та хитка хода, що в свою чергу викликає у суду обґрунтовані сумніви у наявності в ОСОБА_1 такої ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, та відповідно законності вимоги поліцейського про проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, не роз`яснення ОСОБА_1 поліцейським її прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, є грубим порушенням прав останньої.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що на підставі доказів, які долучені до протоколу, та доказів, які було отримано у судовому засіданні, неможливо встановити наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , тобто версія події, яка викладена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, особою, яка уповноважена на його складання, не доведена за допомогою належних та допустимих доказів перед судом поза будь-яким розумним сумнівом.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і його склад в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в її діях.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Киреєв