Справа № 456/494/23
Провадження № 3/456/483/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

20 червня 2023 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю захисника особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Андрейківа Ю.Я., розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , сімейний стан та місце праці не повідомив, визначеними законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 475503, складеного поліцейською ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Чичерською Г.М. 20.01.2023 року о 07:23 год. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останньому ставиться в провину те, що він 20.01.2023 року о 06:54 год. по вул. Галицька у м. Стрий Львівської області керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки FORD моделі FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук; неприродна блідість обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

Ця справа про адміністративне правопорушення, після її автоматизованого розподілу між суддями за відповідними матеріалами, що надішли від Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, призначалася до розгляду на 13.03.2023 року о 10:00 год., на 25.04.2023 року о 09:15 год., на 22.05.2023 року о 09:15 год., на 02.06.2023 року о 12:30 год. та на 20.06.2023 року о 09:15 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область.

Під час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із невизнанням ОСОБА_1 своєї провини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні за ч. 1 ст. 130 КУпАП, його захисником адвокатом Андрейківим Ю.Я. (ордер на надання правничої допомоги серія ВС № 1114028 від 25.04.2023 року в оригіналі мітиться у матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення) 25.04.2023 року було подано письмову заяву про ознайомлення з матеріалами цієї справи про адміністративне правопорушення, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 6514, ним же 25.04.2023 року під час судового засідання заявлено усне клопотання про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є лікарями КНП Стрийської міської ради «Стрийська центральна районна лікарня», та які нібито були присутніми під час відмови його підзахисного від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також про виклик поліцейської ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яка склала відносно його підзахисного вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, хоча на наявному відеозаписі, долученому нею до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, не зафіксовано тієї обставини, що відповідні матеріали про адміністративне правопорушення оформляла саме вона, натомість на відеозаписі чутно виключно чоловічі голоси. Такі заява та клопотання були суддею задоволені.

Ознайомившись із змістом усіх наявних у суду матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення, захисник особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Андрейків Ю.Я., під час судового розгляду наполягав на тому, що в діях його підзахисного ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим ним 20.06.2023 року під час судового засідання було заявлено усне клопотання про закриття провадження у цій справі про адміністративне правопорушення з наведеної підстави.

Сам ОСОБА_1 , будучи обізнаним із своїми правами й обов`язками, визначеними у ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, 18.05.2023 року подав письмові заперечення щодо вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, що були зареєстровані в діловодстві суду за вх. № 8075, за змістом котрих свою провину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав та зазначив, що він дійсно 20.01.2023 року рано-вранці по вул. Галицька у м. Стрий Львівської області керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки FORD моделі FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції, які йому причини зупинки не пояснили, одразу почали перевірку документів, котрі він надав, після чого не на камеру почали стверджувати, що в нього нібито наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Він пояснював, що алкогольних напоїв не вживав, а лише є втомленим, так як повертається додому з місця праці, однак працівники поліції наполягали, що слід їхати у медичний заклад, або ж він може відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки керованого ним транспортного засобу та їхати додому. Він, не усвідомлюючи відповідні наслідки таких своїх дій, оскільки до цього дня не притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, а також враховуючи те, що поспішав, то ж вирішив зробити так, як йому не на камеру про це вказали працівники поліції, після чого, всередині патрульного автомобіля один з поліцейських увімкнув відеокамеру свого приватного смартфона, на котру він власне й відмовився від незаконного на його думку огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого невдовзі поїхав. Зазначив також, що працівники поліції його обманули, зокрема склали направлення його у медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не алкогольного сп`яніння, хоча таке направлення йому взагалі не вручали, у котрому вказали, що він їхати у медичний заклад відмовився, а також двоє свідків, які значаться у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, не були при цьому присутні, так як все відбувалося всередині зачиненого патрульного автомобіля, а поліцейська, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, насправді на місці була відсутня, й усі матеріали оформляли двоє поліцейських-чоловіків, один з яких й знімав усе на відеокамеру свого приватного смартфона.

Суддя, заслухавши позицію захисника особи, який притягається до адміністративної відповідальності, взявши до уваги пояснення такої особи, викладені в його письмових запереченнях щодо вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху, порушення котрого ставиться у провину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, зібрані матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, у вказаній дорожній обстановці, не дотримався вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, тобто будучи водієм, відмовився на законну вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану його наркотичного сп`яніння.

Так, в силу частин 1, 2 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.20215 року за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, а також почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пунктів 9, 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.20215 року за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За змістом пунктів 4 та 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з абзацом 2 пункту 5, а також пунктів 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за № 1103, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення наявненаправлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення його стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого 20.01.2023 року о 07:10 год. за відповідною формою, наведеною в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, у котрому відповідний підпис ОСОБА_1 про вручення та ознайомлення із змістом цього документа відсутній.

З метою перевірки обставин, пов`язаних із зупинкою транспортного засобу та відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зазначених ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях, суддею було досліджено два відеофайли, котрі містяться на CD-R диску, що приєднаний до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення. Слід зазначити, що на такому оптичному диску відсутні відомості про технічні засоби, за допомогою котрих були здійснені згадані записи, а у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення номери технічних засобів взагалі не зазначено, отож автентичність записів встановити складно. Щодо дати й часу першого запису, тривалість котрого становить 00:26 хв., на котрому зафіксовано керування та зупинку транспортного засобу, то такі значаться як 20.01.2023 року 06:54 год., й вони відповідають даті та часу, зазначеному у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення. Проте щодо дати та часу наступного запису, на котрому вже зафіксовано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, то такі на відео не значаться, а тривалість цього запису становить лише 00:20 хв., що аж ніяк не відображає увесь процес підготовки до проходження огляду на стан сп`яніння та відмови від проходження такого огляду. Натомість спостерігається відмова ОСОБА_6 від огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не наркотичного сп`яніння, також не відомо, чи він відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки керованого транспортного засобу із застосуванням технічного засобу та котрого саме, або ж відмовлявся їхати у медичний заклад, усе відбувалося всередині зачинено автомобіля. Відповідно, свідків на вказаному відеозаписі не спостерігається, так як такі свідки, вочевидь, фізично не могли бути присутніми всередині автомобіля. Відтвореними відеофайлами також не відображається процедура роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, як і гарантоване право на отримання правової допомоги.

За таких обставин, названі записи у відеофайлах, котрі містяться на CD-R диску, що приєднаний до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть вказувати на факт порушення ОСОБА_1 пункту 2.5. Правил дорожнього руху. Відповідно, суддя вважає, що долучене до матеріалів справи про адміністративне правопорушення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, котре датоване 20.01.2023 року, 07:10 год., у зазначений час не видавалося та ОСОБА_1 не вручалося.

Однак, враховуючи залучення поліцейським при відмові ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння двох свідків, за відповідним клопотанням захисника останнього про це вживались заходи для виклику у судові засідання у даній справі про адміністративне правопорушення цих свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є лікарями КНП Стрийської міської ради «Стрийська центральна районна лікарня» та які засвідчували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судові засідання двічі не з`явилися й не повідомляли суддю кожного разу про причини своєї неявки. У свою чергу, у матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення наявні письмові пояснення вказаних свідків, котрі складені (заповнені) не ними власноручно, а поліцейською ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Чичерською Г.М., яка також склала вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, відповідно з таких пояснень неможливо в деталях встановити обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, та від якого саме сп`яніння, - алкогольного чи наркотичного, як і неможливо однозначно ствердити про об`єктивність та неупередженість цих пояснень. То ж, при наведених обставинах, відсутність безперервного відеозапису з моменту зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу й до моменту складення відносно нього вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, позбавляє суддю можливості перевірити внесені працівниками поліції до нього відомості та встановити точну хронологію подій, в тому числі й щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, та якого саме.

Крім того встановлено, що працівниками поліції, після того як ними було складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, незважаючи на зазначення про це у самому змісті протоколу, всупереч приписам ст. 266 КУпАП, фактично не відсторонено ОСОБА_1 як водія, від керування ним транспортним засобом марки FORD моделі FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а, навпаки, було здійснено допуск останнього до керування, про що свідчить відсутність у зібраних матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення розписки особи-водія, якому передано транспортний засіб для його доставки до місця призначення, або ж відповідного акта приймання-передачі цього транспортного засобу.

Підсумовуючи усе вищевикладене та враховуючи кількість встановлених протиріч, котрі неможливо усунути у ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що працівниками поліції не було у повній мірі дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, щодо порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та щодо оформлення матеріалів його відмови саме від такого огляду, а не огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки наявні відеофайли, котрими зафіксована відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, не можуть вважатися доказом та прийматися суддею до уваги, про що детально згадано вище, а складені письмові пояснення залучених у такому випадку в обов`язковому порядку двох свідків, в силу сумнівності цих пояснень, свідками у судовому засіданні не підтверджені у зв`язку з їх систематичною неявкою, у зв`язку з чим висновок працівників поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та оформлення відносно нього даних матеріалів у цій справі, є необґрунтованим та таким, що не підтверджений належними засобами доказування.

Відтак суддя, при встановлених у судовому засіданні усіх обставинах цієї справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що направлені до Стрийського міськрайонного суду Львівської області матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація в цілому не підтверджують в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», заява № 39598/03. Також, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що сформульовані у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, з відсиланням на рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), заява № 25657/94 від 10 липня 2001 року, згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття розпочатого провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 8-9, 40-1, 130, 221, 245, 247, 251-252, 266, 268, 272, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН