Справа № 645/1603/23
Провадження № 3-в/645/6/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Іващенко С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.05.2023 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу та судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.05.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26.04.2023 року клопотання захисника Субочева С.Ю. задоволено, поновлено йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 03.02.2023 року. Апеляційну скаргу захисника Субочева С.Ю. залишено без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати адміністративного штрафу та судового збору, в якій останній просить суд розстрочити йому виплату штрафу в розмірі 17 000 грн. та судового збору в розмірі 536,80 грн. строком на один рік, рівними частинами.

Надана заява про розгляд заяви за його відсутності.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що на даний час має складне фінансове становище, відсутність постійного місця роботи, та знаходження на його утриманні матері пенсійного віку, у зв`язку із чим просить розстрочити йому сплату штрафу та судового збору, тобто відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу.

Суд, дослідивши додані до заяви документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Положеннями ч. 1 ст. 307 КУпАП визначено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Можливість розстрочки сплати штрафу передбачена положеннями ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно ст. 3 вказаного закону, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі у тому числі постанов судів у справах про адміністративні правопорушення.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Суд також звертає увагу, що попри відсутність в Кодексі України про адміністративні правопорушення положень, що безпосередньо регулюють питання розстрочення сплати штрафу, подібну можливість надає засудженим Кримінальний кодекс України.

Так, згідно ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 263/10894/2020, в ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство.

ЄСПЛ неодноразово вказував на кримінально-правовий характер адміністративних правопорушень.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення Правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження у праві керування автомобілем, («Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), п.182).

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля(Engel and Others v. the Netherlands, рішення 8 червня 1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.

Ураховуючи наведене, вказана справа про адміністративне правопорушення підпадає під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, становище правопорушника у справі про адміністративне правопорушення не може бути гіршим, ніж становище засудженого у кримінальній справі, оскільки протилежний підхід призвів би до порушень загальних засад справедливості судочинства та верховенства права.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу не суперечить законодавству України і відповідатиме завданням здійснення судочинства на засадах справедливості та верховенства права.

Ураховуючи матеріальне становище заявника, наявність на утриманні матері пенсійного віку (копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ), факт введення в Україні воєнного стану, засади гуманізму та індивідуалізації заходів примусу, а також необхідність сприяння досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства, суд вважає за можливе розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу на один рік.

Оскільки сума штрафу є значною, а ОСОБА_1 не має змоги одразу сплатити всю суму, вважаю за можливе задовольнити клопотання в частині розстрочки сплати та розстрочити виплату штрафу на один рік, рівними частинами по 1416,67 гривень.

Що стосується розстрочки сплати судового збору, то законом не передбачено його розстрочення, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 283-285, 301, 304 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження»

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.05.2023 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу та судового збору задовольнити частково.

Розстрочити виконання постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.05.2023, винесеної у справі № 645/1603/23, провадження № 3/645/829/23, в частині сплати штрафу в розмірі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) встановивши його сплату щомісячними платежами по 1416,67 грн., на строк дванадцять календарних місяців, починаючи з дня набрання цією постановою законної сили.

В іншій частині відмовити.

Відповідно до ст. 303 КУпАП перебіг строку давності виконання постанови в частині накладення стягнення у виді штрафу зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя