Справа № 149/3330/22
Провадження №3/149/350/23
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Вергелес В.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, паспорт № НОМЕР_1 від 12.03.2008 року, виданий Арцизьким РВ ГУМРС України у Одеській області, ІПН НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

25.11.2022 року о 23.11 годині, в с. Уланів Хмільницького району по вул. Миру, водій ОСОБА_1 керував т/з марки Renault Grand Scenic, державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп"яніння у визначеному законом порядку на місці зупинки та в наближчому медичному закладі охорони здоров`я КНП "Хмільницька ЦЛ" відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що він за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення автомобілем не керував. Автомобілем керував його знайомий ОСОБА_2 , а він перебував на пасажирському сидінні. Коли ОСОБА_3 на зупинці зупинив автомобіль, то він вийшов з нього і кудись пішов. Потім під`їхали працівники поліції, а він перебував на пасажирському сидінні.

Захисник адвокат Костюк С.М. в судовому засіданні просив суд закрити справу про адміністративне правопоруше відносно ОСОБА_1 , у зв`язку відсутності події складу злочину, оскільки за кермом автомобіля Renault Grand Scenic був не він, а його знайомий ОСОБА_2 , який купив у нього вказаний автомобіль.

Захисник адвокат Костюк С.М. звернувся з клопотаннням про виклик та допит свідка ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_2 показав, що на початку весни, точну дату він не пам`ятає, так як пройшло багато часу, він керував автомобілем, який належить ОСОБА_1 , але за який він уже заплатив ОСОБА_1 частину коштів. ОСОБА_1 сидів як пасажир, а він керував автомобілем. Коли вони рухалися по с. Уланів, то їм назустріч рухався службовий автомобіль поліції. Коли вони роз`їхалися, автомобіль поліції розвернувся і поїхав за ними, включивши проблискові маячки. Він не хотів зупинятися, так як його працівники поліції вже притягували до адміністративної відповідальності за порушення користування світлом автомобіля. Вони винесли постанову і він заплатив штраф. Це були за кілька днів до цієї події. Він не зупиняючись під`їхав до автобусної зупинки, вийшов з автомобіля і пішов додому, а ОСОБА_4 , який був в стані алкогольного сп`яніння залишився в автомобілі.

Суддя вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пояснення захисника адвоката Костюка С.М., пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні" передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими доказами.

На підставі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Так згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Зазначеними правовими нормами стверджується, що водій вважається таким, що порушив вимоги п.2.5 ПДР, лише у разі його відмови від проходження в установленому порядку огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я.

При цьому, аналіз вимог статті 130 КУпАП вказує на те, що під відмовою від проходження огляду законодавцем закладено умисну та свідому дію особи, виражену у небажанні вчиняти активні дії для проходження огляду на стан сп`яніння, за умови наявності для цього усіх необхідних умов.

Водночас, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися відповідними доказами.

Положеннями ч. 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незвважаючи на не визнання ОСОБА_1 своєї провини у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його провина у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується наступними доказами:

протоколом серії ААД №135720 від 25.11.2022 року в якому відображено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

направленням ОСОБА_1 до КНП "Хмільницька ЦЛ" від 25.11.2022 року для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Також у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння -різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобі відмовився;

відеозаписом з відеокамери працівника поліції № /17, з якого вбачається, що працівники поліції на службовому автомобілі з включеними проблисковими маячками переслідують автомобіль Renault Grand Scenic, державний номерний знак НОМЕР_3 . Автомобіль повертає направо і зупиняється на автобусній зупинці. Службовий автомобіль поліції відразу ж також зупиняється біля вже стоячого автомобіля Renault Grand Scenic, державний номерний знак НОМЕР_3 . Працівники поліції підходять до стоячого автомобіля, на передньому пасажирському сидіння якого знаходится ОСОБА_1 . Він заперечує факт керування вказаним траснпортним засобом і стверджує, що автомобілем керував його знайомий.

З вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції під"їхали до стоячого автомобіля відразу ж після його зупинки і однозначно вбачається, що будь-хто салон стоячого автомобіля не залишав, а салоні автомобіля знаходився лише ОСОБА_4 , що свідчить про те, що він з водійського сидіння пересів на переднє пасажирське сидіння.

Суддя не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 та оцінює їх критично, оскільки вони суперечать відеозапису з відеокамери № /17, з яких однозначно вбачається, що працівники поліції під"їхали до стоячого автомобіля відразу ж після його зупинки і однозначно вбачається, що будь-хто салон стоячого автомобіля, в тому числі і ОСОБА_2 не залишав, а салоні автомобіля знаходився лише ОСОБА_4 .

Також дослідженими судом доказами спростовуються пояснення та твердження ОСОБА_1 , що він транспортним засобом не керував.

Означене доводить поза розумним сумнівом той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Не визнання ОСОБА_1 своєї провини у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд розцінює як його намагання уникнути відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненного правопорушення, обставини, що передбачені статтями 34, 35 КУпАП, суддя вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 536, 80 гривні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9,27,130,284,294,307,308 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Валерій ВЕРГЕЛЕС