Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Жуковського В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Жуковського В.В. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона у період часу з 01.06.2023 по 29.07.2023 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у вищевказаний період часу разом зі своїми друзями відвідували двір за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: перебували в альтанці, яку розмалювали нецензурними словами, також виражалися нецензурною лайкою, вживали алкогольні напої, на зауваження не реагував.

В поданій апеляційній скарзі захисник Жуковський В.В. вважає постанову судді не необґрунтованою. Вказує, що ні він, ні його довірителька не були повідомленні про час та розгляд справи місцевим судом, не були присутні під час розгляду справи місцевим судом, копію оскаржуваного рішення ОСОБА_1 отримала лише 10 листопада 2023 року, а тому строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин. Посилається на те, що будь-яких заяв в поліцію, в тому числі викликів не надходило, а підставою складання протоколу щодо ОСОБА_1 слугувало звернення її сина про вчинення адміністративного правопорушення, щодо його товариша. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу, просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати постанову і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

З оскаржуваної постанови убачається, що ні ОСОБА_1 , ні її захисник Жуковський В.В. не брали участі в розгляді даної справи у місцевому суді (а.с.33).

За таких обставин, приходжу до висновку про поновлення строку на апеляційне оскарження, так як він пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з норм ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків, або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у провину повністю підтверджується доказами, які є в матеріалах справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №758335 від 05.08.2023 щодо ОСОБА_1 (а.с.1), письмовою заявою ОСОБА_4 від 29.07.2023, в якій вона проситься до відповідальності неповнолітніх осіб, які протягом двох останніх місяців приходять до прибудинкової території АДРЕСА_1 , де порушують громадський порядок, нищать майно, ображають менших дітей та не реагують на зауваження дорослих (а.с.3), письмовими поясненнями ОСОБА_4 (а.с.4), фотознімками, які підтверджують пояснення ОСОБА_4 щодо пошкодження майна (а.с.14) поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.5-7), поясненнями ОСОБА_8 , даними в присутності ОСОБА_1 , згідно яких він пояснив, що ціле літо він з друзями ходять на проспект соборності, де є «альтанка». На початку липня 2023 року між ними та мешканцями будинку виник конфлікт через те, що на початку червня їх компанія пошкодила «альтанку». Вони пообіцяли поремонтувати «альтанку», але не зробили цього. Алкоголь він не розпивав, а це робили інші з їх компанії (а.с.10), а також рапортом інспектора сектору ювенальної превенції ОСОБА_9 (а.с.30).

Вищенаведені докази в їх сукупності, визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Проаналізувавши сукупність вказаних доказів, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_10 не міг вчиняти протиправні дії, оскільки був у Болгарії, є необгрунтованими, оскільки згідно представлених документів останній перебував у Болгарії з 12 по 26 липня 2023 року, а пошкодження майна та інші дії відбувались в період часу з 01 червня 2023 року по 29 липня 2023 року. Крім того, у своїх поясненнях сам ОСОБА_10 підтвердив, що ним вчинялись протиправні дії у вказаний період (а.с.10).

Твердження сторони захисту про те, що матеріали даної справи не містять жодних доказів на підтвердження звернень громадян щодо неправомірної поведінки підлітків до правоохоронних органів є голослівними, так як в матеріалах справи є письмова заява ОСОБА_4 з цього приводу (а.с.3).

Посилання апелянта на те, що працівники поліції склали протокол щодо ОСОБА_1 лише через те, що в поліції звернувся її син, є необґрунтованими, оскільки з матеріалів даної справи убачається, що працівники поліції, отримавши заяву ОСОБА_4 (а.с.3), встановили коло неповнолітніх, опитали їх з приводу поданої заяви, опитали ОСОБА_4 та інших свідків, в тому числі ОСОБА_3 і лише після цього, на підставі зібраних доказів склали щодо ОСОБА_1 протокол за ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.1, 4-15).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, яке підтверджується доказами, наявними в матеріалах даної справи.

При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушниці та обґрунтовано застосував адміністративне стягнення у вигляді попередження.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП і його вид визначений в межах санкції ч.1 ст.184 КУпАП.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Жуковського В.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити захиснику Жуковському В.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 ..

Апеляційну скаргу захисника Жуковського Віталія Валентиновича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов