КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 28.03.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. (а.с. 43-45).

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що він не погодився із результатом огляду на місці зупинки у присутності двох свідків, і ця обставина не була взята до уваги. Окрім того, його не було відсторонено від керування транспортним засобом. До того ж, суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що на вимогу суду прокурор не з`явився у судове засідання та не надав суду доказів причини неявки. Також, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 28.03.2023 з огляду на те, що копію даної постанови було отримано апелянтом 03.04.2023 (а.с. 47-53).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Панов О.Б. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду першої інстанції винесена 28.03.2023, тому останній день строку на апеляційне оскарження припадає на 07.04.2023. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції 05.04.2023, тобто, встановлений законом десятиденний строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Щодо наявності винуватості ОСОБА_1 за складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.09.2022 о 23 год. 35 хв., ОСОБА_1 в м. Києві по просп. Леся Курбаса, 2, керував транспортним засобом марки «Renault» д/н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (поведінка, яка не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до частин 2 - 5 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозалису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, зазначені апелянтом недоліки (не погодження із результатом огляду на місці зупинки у присутності двох свідків) спростовується відеозаписом з нагрудної камери, з якого вбачається, що апелянт відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відтак, у зв`язку із явною відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду у визначеному законом порядку, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім зазначеного, також слід звернути увагу на те, що ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі сам зазначає, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що за своїм змістом уже є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, надана ОСОБА_1 медична документація із історії його хвороби не спростовує факту його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо залучення прокурора до розгляду даної справи, то у листі Шевченківській окружній прокуратури м. Києва від 28.10.2022 № 10.60-41-7562ВИХ-22 заступником керівника К. Чаплигіним зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Верховний Суд у своєму рішенні від 11.03.2021 № 826/7176/17 (п.п. 93- 95) зазначив, що:

- «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним;

- «у межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх;

- «у спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

На сьогодні ні Конституція України, ні КУпАП, ні інші законодавчі акти не наділяють прокуратуру повноваженнями (не визначають процедури та форми вчинення дій) щодо підтримання обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, про що йдеться в рішенні ЄСПЛ «Бантиш та інші проти України» від 06.10.2022.

Рішення ЄСПЛ виконуються за правилами, встановленими Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Серед іншого, вказаний Закон у ст. 13 визначає правила вжиття заходів загального характеру з метою забезпечення додержання державою положень Конвенції, порушення яких встановлене рішенням. Такими заходами, зокрема, є внесення змін до чинного законодавства та практики його застосування.

Суб`єктом вжиття вказаних заходів (подання пропозицій щодо внесення змін до законодавства) є орган, відповідальний за забезпечення представництва України в ЄСПЛ - Міністерство юстиції України (ст. 14 Закону).

Таким чином, саме по собі Рішення ЄСПЛ не є підставою для підтримання прокуратурою обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.

До моменту законодавчого врегулювання питання підтримання обвинувачення прокуратурою у відповідних справах (визначення повноважень, способу та форми їх реалізації) підтримання такого обвинувачення порушуватиме вимоги ст. 19 Конституції України.

Тобто, на даний час участь прокурора у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не передбачено нормами діючого законодавства.

За таких обставин, суддя першої інстанції враховуючи наявні в матеріалах докази, дійшов правильного висновку про те, що у вчинених ОСОБА_1 діяннях наявний склад адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За таких обставин, суддя суду першої інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Нежура