КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Алексійчука Олексія Миколайовича, розглянувши апеляційну скаргу захисника Алексійчука О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 12.08.2023 року о 07 год. 25 хв.на автомобільній дорозі зі сторони м. Боярка, вул. Білогородська, в напрямку с. Білогородка керував транспортним засобом «Subaru», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2023 року, захисник Алексійчук О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Drager», оскільки йому поліцейські надали мундштук в упаковці, цілісність якої була явно порушена. Водночас, апелянт наполягає, що ОСОБА_1 не відмовився від огляду як такого. Проте, всупереч положень ст. 268 КУпАП поліцейські не роз`яснили йому процесуальні права та у порушення положень ст. 266 КУпАП, не запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров'я.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Алексійчука О.М., які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №285005 від 12.08.2023 року о 07 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 12.08.2023 року о 07 год. 25 хв. керував транспортним засобом «Subaru», д.н.з. НОМЕР_1 , на а/д зі сторони м. Боярка, по вул. Білогородська в напрямку с. Білогородка з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що огляд особи проводиться поліцейським з використанням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на значення відеозапису як доказу (який став альтернативою двох свідків) і покликаний неупереджено та повно зафіксувати фактичні обставини перебігу подій (у даному випадку - відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння) він є визначальним доказом.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши даний доказ у розумінні ст. 251 КУпАП, дійшов висновку, що на відеозаписі з місця події, що міститься в адміністративних матеріалах, не зафіксовано тих необхідних фактичних обставин, що містили би достатній обсяг інформації, яка слугувала би беззаперечними доказами вчинення ОСОБА_1 порушень ПДР, зокрема п. 2.5 ПДР - відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як про це зазначено у протоколі щодо ОСОБА_1 .

Натомість, із наданого суду відеозапису вбачається, що поліцейськими не запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я після того, як він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального приладу «Drager». Також, очевидним є те, що ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння взагалі, а лише від проходження огляду на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Drager». При цьому, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив це тим, що йому було запропоновано мундштуки з пошкодженою упаковкою, а тому у нього виник обґрунтований сумнів у результаті такого огляду.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Ч. 5 ст. 266 КУпАП вказано, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, з урахуванням процесуальних порушень, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння є підстави вважати недійсним.

Суд першої інстанції, посилаючись на докази на обґрунтування свого рішення, лише формально їх перерахував, однак не дав їм належної оцінки у розумінні ст. 252 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, як кожен окремо так і в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив винуватість особи, не з`ясував чи підлягає дана особа адміністративній відповідальності та дійшов необґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Докази на спростування доводів апеляційної скарги в адміністративних матеріалах відсутні.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, постанова судді місцевого суду в цій частині як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Алексійчука Олексія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Олена СІТАЙЛО

Справа № 33/824/5095/2023 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Лисенко В.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.