МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 484/1718/23 Головуючий у місцевому судді Маржина Т.В.
Провадження № 33/812/260/23 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю секретаря - Колосової О.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , його захисника Цехотської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

зареєстрованого в

АДРЕСА_1 , проживаючого в

АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 травня 2023 року, ОСОБА_1 25 березня 2023 року о 18:00 годині по вул. Центральній в смт. Підгородна Первомайського району керував автомобілем ВАЗ21103 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невнятну мову, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків під відеофіксацію, їхати до медичного закладу також відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 130 ч.1 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп. на користь держави.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, особа, притягнута до адміністративної відповідальності звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, просив скасувати постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 травня 2023 року та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що згідно фабули протоколу серії ААБ № 092372 від 25.03 2023 року, о 18.00 год. в смт. Підгородня по вул. Центральна, він керував транспортним засобом ВАЗ-21103 н.з. НОМЕР_2 з ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невнятна мова, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак, у своїх поясненнях наданих до суду першої інстанції він зазначав, що не керував транспортним засобом, його працівники поліції не зупиняли за порушення ПДР, а лише під`їхали до його транспортного засобу коли він сидів на сидінні свого автомобіля, двигун якого був вимкнений та керування яким він не здійснював. Працівник поліції пред`явив вимогу про надання йому посвідчення водія, та після цього зазначив, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння, не вказавши які саме, запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за відсутності свідків. Після цього працівник поліції склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та вдруге запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за участю свідків, особи яких не були встановлені під відеозапис. Працівник поліції не роз`яснив його права. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він не погодився, оскільки в цей день алкогольні напої не вживав. В свою чергу працівник поліції почав погрожувати тим, що у випадку відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він відсторонить його від керування транспортним засобом, про що зроблено запис в протоколі. Орієнтований час який поліція «тримала» його склав більше ніж дев`яносто хвилин, а відеозапис який працівники поліції надали до суду склав майже 3 хвилини.

Також вказує, що з пояснень свідків доданих до протоколу незрозуміло які підстави виникли у свідків для здійснення виклику поліції. До суду першої інстанції надано відповідь Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про те, що на номер 102 не надходило повідомлення про вказаний у протоколі факт, тому пояснення свідків, враховуючи відповідь Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, не відповідають дійсності.

Враховуючи наведене, вважає, що суд першої інстанції не провів критичної оцінки з урахуванням конкретних обставин справи письмових пояснень свідків, наданих поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення.

Свідки до судового засідання не з`явились, а тому не були допитані судом. За такого, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги письмові пояснення свідків додані до протоколу. Більш того присутність даних свідків при складанні протоколу та наданні ними пояснень не узгоджується з іншими матеріалами справи, зокрема відеозаписом.

Враховуючи правову позицію, викладену в постанові КАС Верховного Суду від 27.06.2019 року у справі № 560/751/17 про те, що пояснення свідків, які не допитувались у судовому засіданні та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, не можуть бути беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону, оскільки в матеріалах справи відсутні докази зупинки автомобіля ВАЗ 21103, н.з. НОМЕР_2 , суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення без допиту свідків, тобто порушив принцип безпосереднього отримання доказів судом, чим порушив право на захист.

Також вказує, що фактично поліцейські порушили вимогу щодо здійснення ними безперервності відеозйомки, при цьому зробили зйомку на нагрудну камеру, однак сумнівним є відсутність на відео дати та часу події яка зафіксована на відео, у той час як в протоколі стоїть дата 25.03.23 року і час 18.20. Отже, фактично є сумнівний час керування транспортним засобом згідно фабули протоколу. Зазначені порушення судом не були прийняті до уваги.

Вважає, що фактично поліцейським у ході виявлення та фіксації адміністративного правопорушення були порушені вимоги п.5 розділу II "Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що має функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису", затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2016 № 1026, яка передбачає безперервність відеозапису у ході виявлення і фіксації адміністративного правопорушення та проведення процесуальних дій та поставили під сумнів, як обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, так і висновки, зроблені у постанові суддею про винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

У протоколі у графі "до протоколу додаються" не зазначено технічні характеристики засобів фіксації, за допомогою якого зроблено відеозапис, а тільки вказано " відеозапис з нагрудної камери". Таким чином, через відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено фото, або відео зйомку, результати такої фіксації є недопустимими (висновки ВС/КАС справа № 428/2769/17 від 24.01.2019, справа № 524/5536/17 від 15.11.18).

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, та його захисника на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно диспозиції якої адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 травня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092372 від 25 березня 2023 року та доданими до протоколу поясненнями свідків, відеозаписами.

Так, згідно положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092372 від 25 березня 2023 року, дані, відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 25 березня 2023 року о 18 год. 00 хв. в смт Підгородна вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21103» номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невнятна мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків під відео фіксацію, проїхати до медичного закладу відмовився. Вказаними діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався та відмовився від надання пояснень.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Також в протоколі зазначено, що у водія ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія НОМЕР_3 видане 31.07.2019 ТСЦ 4842 категорія «В» та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_4 , керування транспортним засобом передано ОСОБА_2 , посвідчення водія НОМЕР_5 .

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких застережень.

Даний протокол також підписано свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зазначено в протоколі, що до нього додаються відео, зроблене на нагрудну відеокамеру та пояснення свідків.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Щодо необхідності присутності свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та складання протоколу, слід зауважити, що з 17.03.2021року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231-IX від 16.02.2021 року, яким частина 2 статті 266 КУпАП викладена у новій редакції, згідно якого на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення законом передбачалося проведення поліцейським огляду водія на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису і тільки у разі неможливості застосування таких засобів закон вимагає проведення огляду у присутності двох свідків.

Такі ж зміни були внесені в п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 808 від 05.11.2021р.

В п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду № 1103, зміни про те, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів внесені постановою КМУ № 57 від 20.01.2023р., яка набрала чинності 25 січня 2023 року.

В п. 8 Порядку ( в редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 57 від 20.01.2023) вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При цьому, логічне тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Оскільки огляд ОСОБА_1 проводився з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, то участь свідків взагалі була не обов`язкова, проте факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння все ж таки підтверджується і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , присутність яких під час проходження огляду ОСОБА_1 зафіксована на відеозаписі.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , 25.03.2023 о 18.00 вона їхала разом зі своїм співмешканцем з боку с. Лиса Гора в напрямку м. Первомайськ. По дорозі на зустріч рухався автомобіль марки ВАЗ2110 сірого кольору, який виїхав на їх смугу для руху, після того її співмешканець поїхав за даним автомобілем. Через деякий час водій автомобіля ВАЗ 2110 зупинився, її співмешканець викликав наряд поліції. По приїзду працівники поліції запропонували ОСОБА_1 продути алкотестер «Драгер» на місці зупинки, на що він відмовився, потім йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він теж відмовився. ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: незв`язна мова, нестійка хода, запах алкоголю із рота.

Як вбачається із пояснень свідка ОСОБА_4 , 25.03.2023 о 18.00 год. він рухався на своєму автомобілі з боку с. Лиса Гора в напрямку м. Первомайськ, проїхавши залізничний переїзд він помітив як водій автомобіля ВАЗ 2110 сірого кольору виїхав на його смугу для руху та прямував на його автомобіль. Він відразу прийняв праворуч і зупинився. Розвернувшись він поїхав за даним водієм і викликав наряд поліції, зателефонувавши на лінію 102. Водій автомобіля ВАЗ 2110 зупинився, підійшовши до водія, він побачив що водій за кермом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю із порожнини рота, незв`язна мова та порушення координації тіла. По приїзду наряду поліції працівники поліції запропонували водієві ОСОБА_1 продути алкотестер «Драгер» на місці зупинки, на що він відмовився, після того йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він теж відмовився.

У суду апеляційної інстанції відсутні підстави не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків, оскільки свідки були ознайомлені з їх обов`язками та правами, визначеними ст. 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі. Їх пояснення підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092372 від 25 березня 2023 року, який є належним та допустимим доказом у справі, який вони також підписали без застережень.

При цьому апеляційний суд враховує і те, що не зважаючи на те, що письмові пояснення свідків складені не ними власноручно, в них зазначено, що вони з їх слів записані вірно та ними прочитані. Ці записи зроблені свідками власноручно. Судом були прийняті достатні зусилля щодо забезпечення допиту вищевказаних свідків в судовому засіданні, однак їх явка в судове засідання виявилась неможливою з об`єктивних причин.

Так, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надали суду заяви, в яких зазначили, що в повному обсязі підтримують свої письмові пояснення, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, доповнень ніяких не мають, просять розглянути справу за їх відсутності.

За такого суд першої інстанції обґрунтовано послався на письмові показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , визнавши їх належними, допустимими і достовірними доказами у справі.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає неприйнятним застосування під час розгляду даної справи висновки, викладені у постанові від 27.06.2019р. Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 560/751/17 від 27.06.2019, розгляд якої відбувся за інших обставин. Крім того вони зроблені у справі з іншим предметом оскарження і за правилами іншого судочинства (КАСУ, а не КУпАП).

Вказані пояснення також узгоджуються із рапортом старшого інспектора Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Григорука О.В., в якому зазначено, що 25.03.2023 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 2269 від 25.03.2023 як порушення Правил дорожнього руху. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне: 25.03.2023 о 18-01 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 25.03.2023 о 18-00 за адресою Первомайський район смт Підгородна, вул. Дорога, заїзд з м. Первомайська, водій ВАЗ 2110 НОМЕР_2 сірого кольору, на думку заявника ОСОБА_4 , знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Заявник переслідує а/м з метою заблокувати рух. Також в рапорті зазначено: Подія 102 №98340192, дата скоєння 25.03.2023 18-00, ввів повідомлення оператор 102 Караченцев 25.03.2023 о 18:01:33 пульт №10 дзвінок 25.03.2023 о 18:00:46.

Далі в тексті даного рапорту зазначено, що відповідно до рапорту поліцейського Суворова В.В., який виїжджав на вказаний виклик, по приїзду на місце події заявник повідомив, що під час руху на своєму автомобілі в напрямку смт Підгородна помітив ВАЗ 2110 д.н. НОМЕР_2 , водій якого неадекватно поводив себе під час руху, заявник зупинив дане авто та виявив водія в п`яному вигляді. Нарядом ВРПП було складено адміністративний протокол за ст. 130 ч. 1 на гр. ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незначна мова, почервоніння обличчя, ОСОБА_1 від проходження тесту на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру драгер на місці зупинки відмовився, проїхати до мед закладу відмовився у присутності двох свідків.

Отже, факт та час керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які узгоджуються з рапортом працівників поліції та іншими доказами у справі.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів.

Так, відповідно до пунктів 2, 3 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невнятна мова, почервоніння обличчя. Наявність ознак сп`яніння у водія ОСОБА_1 також підтвердили і свідки у своїх поясненнях.

За такого, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі підтверджений дослідженим судом відеозаписом, проведеним працівниками поліції, на якому зафіксовано як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, на що він відповів відмовою.

Так, з відеозапису вбачається, що працівник поліції підійшов до автомобілю, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , після встановлення особи, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки його транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, а також йому було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що останній також відповів відмовою. Після чого працівником поліції було роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на питання чи все йому зрозуміло, ОСОБА_1 відповів, що «так, все зрозуміло». Також свою відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтвердив в присутності двох свідків.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмовою ОСОБА_5 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Відеозапис підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .

Посилання в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції на те, що в письмових поясненнях наданих суду першої інстанції він зазначав, що не керував транспортним засобом, що його працівники поліції не зупиняли за порушення ПДР, а лише під`їхали до його автомобіля коли він сидів на сидінні свого автомобіля, двигун якого був вимкнений та керування яким він не здійснював, не є підставою для скасування постанови суду, так як з наявних в матеріалах справи письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції, вбачається, що 25.03.2023 о 18.00 год. він керував транспортним засобом «ВАЗ 21103» державний номер НОМЕР_2 , який належить йому, рухався з м. Первомайськ Миколаївської області до свого місця проживання в с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області. Рухаючись у вказаному напрямку по автодорозі до смт Підгородня, яка має безліч ям та пошкоджень дорожнього покриття, які він був змушений об`їжджати та на деяких дільницях автодороги виїжджати на смугу зустрічного руху. В цей час йому на зустріч рухався автомобіль марки «Ауді», водій якого здійснював рух в напрямку м. Первомайська, розминувшись з ним, зазначений водій здійснив розворот та продовжив рух позаду його автомобіля в напрямку смт Підгородня. Рухаючись позаду його автомобіля почав подавати сигнали про зупинку за допомогою ввімкнення та відключення фар, які він побачив в дзеркалі бокового виду та здійснив зупинку свого транспортного засобу, вважаючи що водію потрібна допомога. Водій автомобіля марки «Ауді» підійшов до нього коли він був за кермом свого транспортного засобу та почав висловлювати свою невдоволеність щодо здійснення ним об`їзду ям на вказаній автодорозі та в цей час під`їхали працівники поліції, безпідставно звинуватили його в том, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані пояснення ОСОБА_1 цілком узгоджуються із поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та рапортом поліцейського, та спростовують посилання в апеляційній скарзі про відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що з пояснень свідків незрозуміло які підстави у них виникли для здійснення виклику поліції, що надана відповідь Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області не підтверджує, що на номер 102 надходило повідомлення про вказаний у протоколі факт, а тому пояснення свідків не відповідають дійсності з урахуванням наведених вище рапортів старшого інспектора Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Григорука О.В. та поліцейського Суворова В.В., розцінюється судом як спосіб уникнення адміністративної відповідальності.

При цьому апеляційний суд враховує також те, що відповідь начальника відділу Лопатіна В. про те, що 25.03.2023 до ЧЧ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення зі служби «102» про, те що 25.03.2023 о 16.34 год. за адресою Первомайський район смт Підгородна, вул. Центральна, 18 затримали чоловіка з Донецької області, який лояльно відноситься до країни агресора, яке зареєстровано ЄО № 2267 від 25.03.2023 не спростовує надходження 25.03.2023 о 18-01 повідомлення зі служби 102 про те, що 25.03.2023 о 18-00 за адресою Первомайський район смт Підгородна, вул. Дорога, заїзд з м. Первомайська, водій ВАЗ 2110 НОМЕР_2 сірого кольору, на думку заявника ОСОБА_4 , знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, а заявник переслідує а/м з метою заблокувати рух, оскільки дане повідомлення ввів оператор 102 Караченцев 25.03.2023 о 18:01:33 пульт №10 дзвінок 25.03.2023 о 18:00:46, воно зареєстровано як ЄО №2269 і воно не має ніякого відношення до повідомлення, яке надійшло хоча і в цей же день, але о 16:34 год. та було зареєстровано як ЄО № 2267.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що оскільки в протоколі не зазначено технічні характеристики засобів фіксації, за допомогою якого зроблено відеозапис, то такий відеозапис не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки враховуючи положення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», відсутність посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснювалась зйомка, не є тією обставиною, яка унеможливлює використання такої зйомки як доказу у справі про адміністративне правопорушення чи визнання цього доказу недопустимим. Крім того, в самому протоколі зазначено, що огляд проводився під відеофіксацію, в графі «до протоколу додаються» зазначено, що «відео зроблено на нагрудну відеокамеру», фали з відеозаписом, що містяться на диску, що долучений до матерів справи в повній мірі відображають обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та узгоджуються з іншими доказами. А відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі можуть бути будь-які показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Доводи апеляційної скарги про відсутність на вищевказаному відео позначки дати та часу зйомки, не є достатньою підставою для скасування постанови суду та не спростовують дату та час скоєння правопорушення, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки вказане відео разом з іншими доказами, які містять дату та час, становлять цілісну картину, а тому поза розумним сумнівом підтверджують, що всі відеофайли, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, здійснені в дату та час зазначені в протоколі. Зафіксовані дата та час скоєння правопорушення також змістом зазначених вище рапортів працівників поліції.

За такого доводи апеляційних скарг про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем на час приїзду працівників поліції, тобто не виконував функції водія на цей час, а тому у працівників поліції не було підстав пропонувати йому як водію, який керує транспортним засобом, проходження огляду на стан сп`яніння, не мають у даному випадку вирішального правового значення, так як він згідно протоколу про адміністративне правопорушення притягується до відповідальності за події, які сталися о 18-00 год. 25 березня 2023 року, а факт керування ним транспортним засобом у цей час встановлено переліченими вище доказами у справі та не заперечується самим правопорушником. Слід також зазначити, що складання протоколу о 08-20год. 25 березня 2023р. про події, які відбулися о 18-00 год. узгоджуються з положеннями ч.2 ст.254 КУпАП, згідно якої протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Більш того, з наявних у справі доказів та пояснень ОСОБА_1 випливає, що ОСОБА_1 сам не спростовує ті обставини, що у вказаний в протоколі день та час саме він керував транспортним засобом, був зупинений водієм автомобіля ОСОБА_4 . Не посилається ОСОБА_1 також на те, що зафіксовані на відео події не стосуються його чи відбувалися у інший період часу, ніж зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а тільки зазначає, що коли до автомобіля під`їхали працівники поліції він ним вже не керував.

З приводу доводів апеляційної скарги про неналежність та недопустимість як доказу у справі відеозапису, оскільки він не є безперервним, слід зазначити наступне.

Відеозапис дійсно складається з декількох частин, проте запис, на якому зафіксовані обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку, є безперервним та підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

За такого апеляційний суд вважає можливим при прийнятті рішення керуватися відео, наданим разом з протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає неприйнятним застосування під час розгляду даної справи висновки, викладені у постанові від 24.01.2019р. Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 428/2769/17 та від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, розгляд яких відбувся за інших обставин. Крім того вони зроблені у справі з іншим предметом оскарження і за правилами іншого судочинства (КАСУ, а не КУпАП) і на відміну від цих справах, у даній справі факт правопорушення, підтверджується також і іншими належними та допустимими доказами у справі.

При цьому апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Хан проти Сполученого Королівства», ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то навіть отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Правомірність зупинки транспортного засобу не входить до предмету доказування за фабулою ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння та дій ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду, а не того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю відповідає положенням п. 8 Порядку ( в редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 57 від 20.01.2023), наведеним вище та п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Ствердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він пропонував проїхати до медичного закладу, але працівники поліції стали погрожувати, що відсторонять його від кеерування та заберуть автомобіль на штрафплощадку, спростовані оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, на якому не зафіксовані зазначені обставини, а також упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з урахуванням конкретних обставин справи, не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain, серія A, N 303-A, § § 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland, N 49684/99, § 2)).

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за правопорушення, вчинене 25 березня 2023 року, визначенні його виду та розміру, судом першої інстанції дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд вірно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тому підстав для скасування постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням керування транспортним засобом строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова