КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Київ

справа №754/11392/23

провадження № 33/824/5039/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2023 року у складі судді Галась І.А. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за за ст. 130 ч.1 КУпАП України

ВСТАНОВИВ

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02 серпня 2023 року, серії ААД № 151985, 02 серпня 2023 року о 17 год. 05 хв. в м. Києві по проспекту Броварському, 32-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault logan» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Dragen» 6820. Відповідно тесту № 4610 результат тесту позитивний 1,53 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

Дії згідно з протоколом кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - Шевченко Ксенія Михайлівна 12 жовтня 2023року через суд першої інстанції звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову, а провадження закрити.

В скарзі захисник просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи це тим, що постанову ухвалено за відсутності ОСОБА_1 , копію постанови ОСОБА_1 наручно отримав 03 жовтня 2023 року.

Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до матеріалів справи постанову ухвалено без участі ОСОБА_1 або його захисника. В матеріалах справи наявне клопотання про ознайомлення з матеріалами справи адвоката Шевченко К.М., відповідно до якого захисник ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами справи 13 жовтня 2023 року. Апеляційну ж скаргу адвокатом ОСОБА_1 подано 12 жовтня 2023 року. Тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідно до чинного законодавства проведення огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими є безумовною підставою для проведення такого огляду в закладах охорони здоров`я, однак всупереч цьому ОСОБА_1 не було направлено до відповідного медичного огляду на стан сп`яніння. Вказує, що у протоколі відсутній будь-який запис про причину зупинки транспортного засобу за кермом якого перебував ОСОБА_1 , також не вказано особу, якій було передано право керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Вказує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що докази, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними і неправдивими - відсутні, оскільки розбіжність між обставинами встановленими судом є очевидною.

Так, зупинений ОСОБА_1 буво 17 год 05 хв. Протокол про адміністративне правопорушення був складений о 17 год 28 хв від так інформація щодо від`їзду о 17:45-17:55 з місця зупинки до КНП КМНКЛ «Соціотерапія», перебування у КНП КМПКЛ «Соціотерапія» о 18 год 15 хв ОСОБА_1 є більш реальною ніж зафіксований час на відео 18 год 21 хв, яке підтверджує перебування ОСОБА_1 на місці зупинки. Сторона захисту вважає, що такі обставини викликають більший сумнів у вірності встановленого часу на бодікамерах патрульної поліції ніж час зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення та Висновку КНП КМНКЛ «Соціотерапія».

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Шевченко К.М. підтримали доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Як судом першої, так і апеляційної інстанції були досліджені докази у справі:

результат тесту приладу драгер. відповідно до якого стан сп`яніння 1, 53% проміле.

Акт огляду на стан сп`яніння, який підписаний ОСОБА_1 , та відповідно до якого останній згоден з результатом.

запис з нагрудних камер поліцейських, який також підтверджує факт зупинки водія та відображає згоду водія на проходження тесту.

Вказані докази повністю підтверджують, що 02 серпня 2023 року о 17 год. 05 хв. в м. Києві по проспекту Броварському, 32-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault logan» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Dragen» 6820. Відповідно тесту № 4610 результат тесту позитивний 1,53 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення був складений уповноваженою на те особою інспектором ППСПП взоду № 2 роти № 3 б/н 2 в м. Києві старшим лейтенантом поліції Скроцьким П.М. дії якого ОСОБА_1 оскаржені не були, як і не містить таких даних зміст апеляційної скарги.

Доводи скарги про те, що водій не був направлений до медичного закладу, суд не приймає з огляду нате, що водій погодився з результатами проведеного огляду на місці зупинки.

Доводи про неналежність доказу, а саме відеозапису, не знайшли свого підтвердження, оскільки належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом , підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

При цьому в апеляційній скарзі не оспорюються зафіксовані на відео обставини, які мали місце за участю ОСОБА_1 .

Посилання скаржника на те, що в протоколі не зазначено причину зупинки транспортного засобу та не вказано особу, якій було передано право керування транспортним засобом, не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки не впливає на доведеність його вини у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, і відсутність таких відомостей в матеріалах справи жодним чином не впливає на законність прийнятого судом рішення.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП КМНКЛ «Соціотерапія» від 05 серпня 2023 року , суд відхиляє так як:

Листом Київського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року було здійснено запит КНП КМНКЛ «Соціотерапія» на надання інформації щодо Висновку, який був наданий ОСОБА_1 суду першої інстанції та апеляційному суду.

30 листопада2023 року до Київського апеляційного суду надійшла відповідь КНП КМНКЛ «Соціотерапія», відповідно до якої огляд 02.08.2023 року на стан сп`яніння ОСОБА_1 не проводився , оскільки 02.08.2023 року ОСОБА_1 з письмовою заявою про проведення огляду на стан сп`яніння не звертався, Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №002285 від 02.08.2023 року та Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 05.08.2023 року не складався.

З огляду на зазначене, апеляційний суд не приймає наданий ОСОБА_1 . Висновок КНП КМНКЛ «Соціотерапія» як доказ того, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом 02.08.2023 року.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер, такі доводи скаржника спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, суд першої інстанції, проаналізувавши усі докази у справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним порушення водієм п.2.9 ПДР України, отже дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.

Прохання захисника ОСОБА_1 , у разі не закриття провадження через відсутність складу правопорушення, обмежитись усним зауваженням , застосувавши ст. 22 КУПАП не підлягає до задоволенню, так як вчинене ОСОБА_1 порушення не є малозначним , а навпаки має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, у зв`язку з чим законодавець і визначив суворе покарання за таке правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2023 року - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа