КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/4266/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2023 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 3 місяці.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 04.06.2023 о 09:55 год. в м. Києві по вул. Васильківській, 57, керував транспортним засобом «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою про встановлення тимчасового обмеження в праві керування транспортним засобом від 07.04.2023 ВП № 69791423 Оболонським відділом ДВС, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2023 року, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на час, коли було зафіксовано правопорушення, він не був попередженим Оболонським ДВС в тому, що його обмежили в праві керування транспортними засобами, згідно з діючим законодавством.

В судових засіданнях, призначених на 18 вересня 2023 року, 06 жовтня 2023 року, 27 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2023 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання, призначене на 10 листопада 2023 року ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, подав заяву про закінчення розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи положення ч.6 ст. 294 КУпАП судом визнано за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак, при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надавши належну та об`єктивну оцінку запереченням ОСОБА_1 , внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та застосував адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 3 (три) місяці.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 028495 від 04.06.2023 року, водій ОСОБА_1 04.06.2023 о 09:55 год. в м. Києві по вул. Васильківській, 57, керував транспортним засобом «Хюндай», н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою про встановлення тимчасового обмеження в праві керування транспортним засобом від 07.04.2023 ВП № 69791423 Оболонським відділом ДВС, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У підпункті а) пункту 2.1 ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч.10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2234-VIII від 07.12.2017), забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУПАП, суд першої інстанції виходив із доведеності його вини матеріалами справи.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 умислу на керування транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження такого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляється до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

З матеріалів виконавчого провадження, отриманого на запит суду 09 листопада 2023 року, вбачається, що постановою від 09.09.2022 відкрито виконавче провадження № 69791423 з примусового виконання судового наказу № 756/13049/20, виданого 31.08.2022 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, і не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21.10.2020 року і до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття.

З дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів 405 458,3 гривень, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 07.04.2023 за період з 21.10.2020 по 31.03.2023, перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Постановою старшого державного виконавця Оболонського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07.04.2023 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з судовим наказом № 756/13049, виданого 31.08.2022 року.

При цьому, у цій постанові зазначено: постанову надіслати сторонам виконавчого провадження до відома. Постанову надіслати до Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України для виконання після закінчення строку визначеного ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» для її оскарження, якщо постанова не була оскаржена, а у разі оскарження постанови - після розгляду справи відповідним судом, якщо постанова не скасована. Постанова може бути оскаржена до суду протягом 10 робочих днів з дня коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про її винесення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали виконавчого провадження не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність зазначеної постанови, обставини щодо неотримання ОСОБА_1 копії постанови та необізнаності його з наявністю такої постанови не були встановлені судом першої інстанції, хоча згідно зі ст. 280 КУпАП обов`язок щодо встановлення таких обставин покладається на суд.

З огляду на викладене, будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 у будь-який спосіб був повідомлений про прийняте щодо нього державним виконавцем рішення та встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, матеріали справи не містять, а, навпаки, підтверджуються доводи скаржника про те, що ОСОБА_1 не знав про встановлення щодо нього таких обмежень.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 18 вересня 2023 року ОСОБА_1 наголошував на тому, що йому не було відомо про постанову ДВС про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобам, а тому вважає відсутні підстави для визнання винним його у вчиненні даного правопорушення.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи обізнаним, що відносно нього державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Вищезазначене свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на керування транспортним засобом за наявності тимчасового обмеження у праві керування, а тому доводи апелянта заслуговують на увагу.

За наведених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 такої обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, як вини у формі умислу, а отже, у діях останнього відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції на вказані обставини не звернув увагу, не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП- скасувати, провадження у справі - закрити з підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук