Справа №760/829/23
Провадження №3/760/3740/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Мозолевська О.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, що надійшов з СПДН Солом`янського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ПП «СКАЙРОС-СЕК`ЮРІТІ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №260751 від 10.01.2023 ОСОБА_1 10.01.2023 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно тещі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не давав доступу потрапити в квартиру, а також відносно неї вчинив домашнє насильство психологічного характеру шляхом застосування по відношенню до неї образливих слів, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю.

В судовому засіданні особа, відносно якої було складено протокол, ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Зазначив, що подія адміністративного правопорушення 10.01.2023 не відбулася та що він не вбачає в своїх діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та що він сам зазнавав домашнього насильства психологічного характеру від своєї тещі. На підставі зазначених обставин, просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Також в судовому засіданні ОСОБА_2 надала пояснення, згідно яких зазначила, що ОСОБА_1 10.01.2023 вчинив відносно неї домашнє насильство, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надала пояснення згідно яких ОСОБА_1 10.01.2023 не допускав до квартири ОСОБА_2 , в наслідок чого відбувся конфлікт під час якого ОСОБА_1 застосовував до ОСОБА_2 образливі слова.

Суд заслухавши учасників провадження, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та диску з відеозаписом дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справі «Левчук проти України» від 03.09.2020 зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Статтею 173-2 КУпАП встановлено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб. Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Судом встановлено, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.08.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищевказані докази, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення, письмові та усні пояснення учасників, відеозапис із місця події, які були досліджені судом у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Таким чином, дії ОСОБА_1 утворюють склад адміністративного правопорушення за передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також встановлено, що подія адміністративного правопорушення мала місце 10.01.2023.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що дане правопорушення не є триваючим, а тому станом на час розгляду даної справи судом сплив тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності, встановлений статтею 38 КУпАП.

У відповідності до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Приписи статті 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

З огляду на те, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі необхідно закрити у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 38, 173-2, 247, 283-284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя О.М. МОЗОЛЕВСЬКА