КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/2347/2023 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 758/870/23 Суддя у І інстанції: Якимець О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 травня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Линькова Анатолія Сергійовича на постанову Подільського районного суду м. Києва від 5 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 27 грудня 2022 року о 00:37 м. Київ по вул. Андріївська, 10, керував транспортним засобом Mercedes-Benz державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, з проходженням на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі погодився, висновок лікаря 007435 (результат 1,28 проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, закрити провадження у справі відносно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 7 лютого 2023 року ним було подано до суду клопотання про безпідставність складання відносно нього протоколу про адмінправопорушення, після чого суд намагався отримати від УПП у м. Києві відеозапис, на якому було б зафіксовано, що він керує транспортним засобом та його зупиняють працівники поліції. Проте, такого відео так і не надійшло. Однак, суддя хибно витлумачила відео, наявне у матеріалах справи, на користь звинувачення. Доказів того, що він керував, у матеріалах справи не існує.

Окрім того, апелянт зазначає, що, навіть, якщо вважати, що він був у нетверезому стані, то не доведено, коли такий стан з`явився, - до або після керування. Ці обставини залишились поза увагою суду і не знайшли свого відображення в оскаржуваній постанові.

Також апелянт зазначає, що при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складанні протоколу не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на захист.

Окремо в апеляційній скарзі ОСОБА_1 звертає увагу на те, що у матеріалах справи немає направлення на огляд, відсутня чек-роздруківка алкотестера, що є порушенням вимог закону.

Також апелянт наголошує, що ним було ретельно вивчено судову практику за подібними обставинами, коли за таких же обставин, провадження у справі було закрито. Проте, він був «призначений» винуватим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти такого висновку.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, місцевий суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, які дослідженні у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 461983 від 27 грудня 2022 року; висновком КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» від 27 грудня 2022 року, згідно з яким, встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (результат 1,28 проміле); диском з відеозаписом з бодікамер 472064 та 470659.

При цьому під час розгляду справи про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції перевірялись доводи останнього, аналогічні тим, які викладені в апеляційній скарзі.

Так, суд вказав про те, що заперечення ОСОБА_1 з приводу того, що він транспортним засобом не керував, а лише перебував у ньому, оскільки заряджав мобільний телефон, спростовуються переглянутими у судовому засіданні відеозаписами з бодікамер поліцейських, відповідно до яких водій ОСОБА_1 на запитання працівників поліції, чому він пересувається автомобілем під час комендантської години, пояснив, що у нього «трошки робота була», він під`їхав лише незначну відстань від магазину до доньки додому не дуже тверезий, оскільки в комендантську годину не хотів йти пішки у магазин.

Окрім того, суд дійшов висновку, що огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія, а відтак відсутні підстави застосування п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Також щодо залучення захисника, то суд вказав про те, що жодних клопотань під час оформлення адміністративних матеріалів від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про залучення захисника не надходило, як і такого клопотання не заявлялося ним під час розгляду справи в суді.

Аналізуючи наведені докази, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху України (ПДР України) доведена належними та допустимими доказами у справі, а, відтак, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та правильно застосував норми матеріального права.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського у разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до наведених нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі, коли водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, така особа направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 фактично не погодився лише з тим, що він керував транспортним засобом. Будь-яких інших доводів щодо незаконності, на його думку, постанови апелянт не навів.

З відеозапису, наявному на диску, долученому до матеріалів справи, та переглянутому під час апеляційного розгляду, встановлено, що 27 грудня 2022 року о 00.39 год. рухається автомобіль патрульної поліції. Після зупинки вказаного автомобіля, працівники поліції підходять до автомобіля, з якого виходить водій, як у подальшому встановлено, ОСОБА_1 . Працівники поліції представляються, попереджають, що ведеться відеофіксація, та з`ясовують у водія, чому він рухається на автомобілі під час комендантської години. Після цього працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «драгер» або у медичному закладі, та просять водія надати документи. ОСОБА_1 не заперечує пройти огляд на місці, а потім говорить працівникам поліції, що він просто піде до доньки. Працівник поліції наголошує на тому, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений під час комендантської години, та повторно висунув вимогу водію відповідно до п. 2.1 ПДР України надати документи. ОСОБА_1 говорить, що під`їхав до доньки з магазину, що це недалеко, ну, може, не дуже тверезий, що можна вирішити нормально, говорить, що може надати тільки паспорт. На вимогу надати посвідчення водія та документи на транспортний засіб, ОСОБА_1 зауважує, що не хоче ні з ким сваритись, що він виїхав в магазин, бо доньці треба було купити. ОСОБА_1 , надає інспектору поліції документи. Через деякий час працівник поліції знову висуває вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 зазначає, що навіщо проходити, що працівники поліції ж розуміють, що він не пройде. При перевірці даних про ОСОБА_1 встановлено, що він вже притягується за ст. 130 КУпАП, але посвідчення у нього не вилучали. ОСОБА_1 знову говорить, що він не пройде огляд ні на місці, ні у лікаря нарколога, що покаже на «Драгері». Після цього ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на приладі «Драгер». Працівник поліції говорить, що ОСОБА_1 може пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», у лікаря нарколога або відмовитись, за що є також відповідальність, на що ОСОБА_1 каже, що вже один раз відмовився. Через деякий час ОСОБА_1 дує у «Драгер» з порушенням процедури, на що працівник поліції зазначає, що, у разі недотримання ОСОБА_1 проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», це буде розцінено, як ухилення від проходження огляду, та повторно роз`яснює про його право пройти такий огляд у лікаря нарколога. ОСОБА_1 погоджується пройти огляд у медичному закладі, внаслідок чого був відвезений працівниками поліції до медичного закладу, в якому, за результатами огляду лікарем наркологом встановлено перебування о 01.53 год. ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (1,20 ‰), через 20 хвилин при повторному проходженні огляду результат становить 1.28‰. При цьому лікар каже ОСОБА_1 , що останнього «ще розгрібає». ОСОБА_1 не заперечує проти вказаних результатів. Наведені обставини підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 грудня 2022 року, який складений на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, від 27 грудня 2022 року.

При цьому у висновку зазначені відомості про направлення водія для проходження такого огляду, серед яких зазначено дані інспектора поліції, дата та точний час направлення на огляд (ас. 2).

Відеозаписом подій, які не заперечувались ОСОБА_1 , спростовуються викладені в апеляційній скарзі доводи.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписом підтверджується, що будь-яких клопотань або заяв з боку ОСОБА_1 щодо забезпечення участі адвоката або будь-яких інших клопотань не заявлялось.

За встановлених обставин, під час апеляційного розгляду порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не встановлено, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а, відтак, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову Подільського районного суду м. Києва від 5 квітня 2023року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва