"21" грудня 2023 р. Справа № 363/2266/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 079930 від 01.04.2023 року вбачається, що 01 квітня 2023 року о 21 год. 50 хв. у смт. Димер Київської області, вул. Соборна, 27, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , була виявлена працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції під відеозапис та у присутності двох свідків запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовилася під відеозапис та у присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 та її захисник адвокат Шимко А.О. з`явилися, висловили заперечення проти складеного протоколу про адміністративне правопорушення та проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування своїх заперечень надали пояснення наступного змісту.

01 квітня 2023 року близько о 21 год. 50 хв. ОСОБА_1 разом зі своєю сусідкою на ім`я ОСОБА_2 на автомобілі Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , їхала до батьків в смт. Димер Київської області з м. Вишгород Київської області. При цьому ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердила, що керування транспортним засобом здійснювала саме вона, а не її сусідка на ім`я ОСОБА_2 , оскільки остання сиділа на пасажирському сидінні та жодних технічних функцій з управління автомобілем не могла здійснювати. У процесі здійснення руху в смт. Димер Київської області на вул. Соборна, на світлофорі ОСОБА_1 після загоряння сигналу, що дозволяє рух транспортних засобів, не змогла належним чином розпочати рух. У цей момент ззаду до них під`їхав службовий автомобіль працівників поліції, після чого останні підійшли до її автомобіля. Працівники поліції попросили надати документи, на що ОСОБА_1 надала всі необхідні документи. У процесі спілкування та перевірки документів працівники поліції повідомили, що в ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, на що вона одразу висловила заперечення, оскільки в той день ані алкогольних напоїв, ані лікарських препаратів, ані будь-чого іншого, що могло б викликати реакцію організму, подібну до стану алкогольного сп`яніння, вона не вживала перед тим як сісти за кермо автомобіля. У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що в той день була засмучена, однак не вживала алкогольних напоїв та в стані алкогольного сп`яніння не перебувала.

Після цього, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , працівники поліції запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Для цього працівниками поліції було зупинено двох свідків, які, на переконання ОСОБА_1 , були занадто молодими, у зв`язку з чим вона їм не довіряла та попросила залучити інших свідків для проведення огляду на стан сп`яніння. Працівниками поліції було зупинено ще двох свідків, у присутності яких повторно запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Однак ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки, як вона пояснила у судовому засіданні, вона не довіряла ані працівникам поліції, ані достовірності показників їх спеціального технічного засобу, ані залученим ними свідкам.

У подальшому, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , працівники поліції не пропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у спеціальному медичному закладі, а повідомили, що її відсторонено від керування транспортними засобами, викликали евакуатор, який потім забрав її автомобіль. При цьому, як пояснила ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу не складався, та відповідно його копія їй не вручалася.

Крім того, ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що після зупинки її автомобіля працівниками поліції вона подзвонила брату чоловіка та попросила приїхати на місце зупинки. Коли брат чоловіка ОСОБА_3 , приїхав, то сів за кермо автомобіля Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , та намагався переставити транспортний засіб на узбіччя, щоб він не заважав руху інших учасників дорожнього руху. Однак працівники поліції у цей момент почали його витягувати з автомобіля, застосовувати фізичну силу, після чого одягнули на нього кайданки. У подальшому працівниками поліції також було проведено огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння, результати якого були негативними, наявність алкоголю в організмі не зафіксовано. Пізніше, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , на місце події приїхав також її чоловік ОСОБА_4 , який просив працівників поліції не затримувати транспортний засіб шляхом поміщення його на штраф-майданчик.

ОСОБА_1 також зазначила, що з протоколом про адміністративне правопорушення вона ознайомилася пізніше лише 03.04.2023 року, коли самостійно приїхала до відділу адміністративної практики Вишгородського РУП ГУНП в Київській області. Саме тоді ОСОБА_1 підписала протокол, отримала його копію, в якій, однак, як слідує з її пояснень, не було вказано частину статті 130 КУпАП, за якою кваліфікуються її дії. З іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ані на місці зупинки транспортного засобу, ані у відділі адміністративної практики не була ознайомлена.

На кінець, ОСОБА_1 , не заперечуючи факту керування транспортним засобом та факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зазначила, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння тим, що протиправно не запропоновано їй проїхати до лікарні для проходження медичного огляду на стан сп`яніння в ньому.

У судове засідання також викликався та з`явився свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, будучи повідомленим про його права та обов`язки, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, приведеним під присягу, надав показання наступного змісту.

01.04.2023 року пізно ввечері (точний час не пам`ятає) ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 їхали на автомобілі марки Ford в смт. Димер Київської області, де були зупинені працівниками поліції, які попросили їх бути свідками процедури проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 погодилися бути свідками. Працівники поліції після цього повідомили, що було зупинено автомобіль під керуванням водійки, яка має ознаки алкогольного сп`яніння та відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_5 підтвердив, що бачив автомобіль Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого з самого початку сиділа жінка, якою є ОСОБА_1 . У подальшому вона пересіла на переднє пасажирське сидіння, до автомобіля підійшов невідомий чоловік, який сів за кермо та намагався розпочати рух, на вимоги працівників поліції вийти з автомобіля не реагував. У зв`язку з цим працівниками поліції було примусово його витягнуто з автомобіля, застосовано фізичну силу та одягнуто кайданки. ОСОБА_1 у цей момент вийшла з автомобіля, почала кидатися до поліцейських, виражатися в їх бік грубою нецензурною лайкою.

Як слідує з показань ОСОБА_5 , пізніше на місце події приїхав ще один екіпаж поліції, а також, як потім було встановлено, чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_4 . Останній у свою чергу почав відштовхувати свідків, проганяти їх, кидатися на них у бійку, погрожувати розправою, провокувати конфлікт. У зв`язку з цим працівниками поліції відносно нього було застосовано спеціальний засіб у виді газового балончику.

Увесь цей час, як вбачається з показань ОСОБА_5 , ОСОБА_1 поводила себе неадекватно: кидалася до працівників поліції у бійку, постійно виражалася в їх бік грубою нецензурною лайкою, відходила від автомобіля та намагалася покинути місце події, перебивала і перекрикувала працівників поліції, не давала можливості їм належним чином виконувати свої службові обов`язки. У цей же момент її чоловік ОСОБА_4 та його брат ОСОБА_3 також чинили перешкоду, намагалася відігнати свідків, погрожували їм.

ОСОБА_5 підтвердив, що працівники поліції дійсно пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що вона декілька разів категорично відмовилася. Однак чи пропонували працівники поліції їй пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, він не пам`ятає, оскільки йому, як і іншому свідку, постійно заважали ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відштовхували їх, виражали погрози.

У подальшому на місці події працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . ОСОБА_5 підтвердив, що протокол про адміністративне правопорушення складався на місці зупинки транспортного засобу у їх присутності, про факт складання протоколу працівники поліції повідомляли і ОСОБА_1 . ОСОБА_5 особисто читав протокол, ознайомлювався з його змістом та підписував. У цей момент поруч була ОСОБА_1 .

У судове засідання також викликався та з`явився свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, будучи повідомленим про його права та обов`язки, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, приведеним під присягу, надав показання, які за змістом повністю відповідають показанням свідка ОСОБА_5 , оскільки одночасно з останнім був залучений працівниками поліції в якості свідка, перебував поруч з ним, сприймав ті ж самі обставини та факти, про які повідомив ОСОБА_5 .

На додаток до цього, ОСОБА_8 підтвердив, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що вона неодноразово категорично відмовлялася. Однак проходження якого самого огляду на стан алкогольного сп`яніння (на місці зупинки чи в медичному закладі) пропонувалося працівниками поліції ОСОБА_8 не пам`ятає, оскільки протягом всього часу як свідкам, так і працівникам поліції заважали ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які намагалися відігнати свідків, перебивали працівників поліції, поводили себе неадекватно. Сама ж ОСОБА_1 також поводила себе неадекватно, мала ознаки алкогольного сп`яніння, кидалася на працівників поліції, виражалася в їх бік нецензурною лайкою, намагалася покинути місце події.

У судове засідання також викликалися працівники поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, які здійснювали складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення сержант поліції ОСОБА_9 та старший сержант поліції ОСОБА_10 , які надали наступні пояснення.

01.04.2023 року близько о 21 год. 50 хв. під час виконання службових обов`язків в смт. Димер Київської області, на вул. Соборній, на перехресті було помічено автомобіль Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зупинився на заборонений сигнал світлофору. Всередині автомобіля знаходилося двоє жінок. Коли загорівся зелений сигнал світлофору, то автомобіль Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , не поїхав, стояв на місці, а працівники поліції поїхали далі. Від`їхавши приблизно 200 метрів, вони вирішили повернутися до світлофора, оскільки автомобіль Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 так і не рушив з місця. Вони розвернулися, вимикнули проблискові маяки та під`їхали до вказаного автомобіля. У цей момент автомобіль Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , розпочав рух, заїхав на тротуар і зупинився.

Працівники поліції підійшли до автомобіля Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом сиділа ОСОБА_1 , всередині автомобіля також знаходилася інша жінка, яка сиділа на пасажирському сидінні. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовилася надати документи, почала комусь телефонувати. У цей же момент працівниками поліції було встановлено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота. Пізніше ОСОБА_1 надала свої документи та документи на автомобіль. Вони запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що та категорично відмовилась.

Пізніше були залучені свідки у присутності яких ОСОБА_1 було знов запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що вона категорично відмовилась. ОСОБА_1 було роз`яснено, що за відмову від проходження огляду на алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, також передбачена адміністративна відповідність та неї буде складено протокол за ст. 130 КУпАП.

Потім до автомобіля ОСОБА_1 підійшов невідомий чоловік, який, як потім виявилося, є братом її чоловіка ОСОБА_3 . Він представився працівником поліції, сів за кермо автомобіля, ОСОБА_1 пересіла на переднє пасажирське сидіння, після чого ОСОБА_3 завів автомобіль та почав рух, ігноруючи вимоги працівників поліції щодо необхідності зупинки та залишення автомобіля. У зв`язку з цим працівниками поліції було застосовано фізичну силу для того, щоб примусово витягнути ОСОБА_11 з автомобіля та надягнуто на нього кайданки. Ними було повідомлено Вишгородський ВП ГУНП України в Київській області, та Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, щодо незаконного втручання та перешкоджання поліцейського ОСОБА_3 діяльності інших працівників поліції при виконанні ними своїх службових обов`язків. Пізніше 02.04.2023 року ОСОБА_3 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер Алкотест 6820, результат тесту 0,00 проміле.

Після цього працівниками поліції було викликано додатковий екіпаж поліції, евакуатор для тимчасового затримання транспортного засобу шляхом поміщення на штраф-майданчик. ОСОБА_1 у цей момент вийшла з автомобіля, кидалася на працівників поліції, виражалася в їх бік грубою нецензурною лайкою, поводила себе неадекватно, майже не стояла на ногах, мала хитку ходу та явно виражені ознаки алкогольного сп`яніння.

На місце події у подальшому прибув і чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_4 , який також був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, він почав чинити перешкоду у виконанні працівниками поліції своїх службових обов`язків, щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , змушувати останню сісти в автомобіль та не контактувати з працівниками поліції, ухилятися від спілкування з ними. ОСОБА_4 став відволікати свідків, чіплятися до них, проганяти з місця події, застосовувати відносно свідків фізичну силу. У зв`язку з цим відносно ОСОБА_4 також було застосовано спеціальні засоби у виді газового балончику.

Відповідаючи на запитання, працівники поліції зазначили, що неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, однак вона неодноразово та в категоричній формі відмовилася від його проходження. У той же час вони намагалися роз`яснити порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак в цьому їм постійно заважали як сама ОСОБА_1 , яка кидалася на працівників поліції, перебивала їх, постійно їх ображала, виражалася на їх адресу грубою нецензурною лайкою, так і її чоловік ОСОБА_4 та його брат ОСОБА_3 , які постійно заважали, створювали перешкоди, виражалися в бік працівників поліції нецензурною лайкою, кидалися в бійку, відволікали свідків, намагалися покинути місце події, поводили себе неадекватно, іншим чином намагатися створити умови, щоб ОСОБА_1 уникнула відповідальності. Таким чином, працівниками поліції дії ОСОБА_1 було розцінено як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та складено протокол за ст. 130 КУпАП саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Працівники поліції підтвердили, що протокол про адміністративне правопорушення дійсно складався на місці зупинки транспортного засобу у присутності свідків та самої ОСОБА_1 , однак остання відмовилася від отримання свого примірнику. Відсутність примітки про її відмову від отримання примірнику працівники поліції пояснили людським фактором, а коментуючи відсутність у примірнику ОСОБА_1 частині ст. 130 КУпАП, працівники поліції зазначили, що вона не відбилася на примірнику протоколу при заповненні його оригіналу.

У судове засідання також викликався свідок ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, від нього не надходило.

Учасники судового провадження не заперечували проти здійснення судового розгляду за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З метою встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння у п. 2.5 ПДР України зазначається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення вищезазначених вимог ПДР України ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення містить діяння, яке, зокрема, полягає у відмові від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. На додаток до цього склад зазначеного адміністративного правопорушення передбачає наявність спеціального суб`єкта особи, яка керує транспортним засобом. Тобто, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути зроблена особою, яка керує транспортним засобом.

При цьому у п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зазначається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищезазначені вимоги повного та всебічного дослідження обставин, фактів вчинення адміністративного правопорушення, то суд доходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка здійснює керування транспортним засобом, відмовляється від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто поруч з керуванням транспортним засобом повинен бути доведений факт, що особа, яка керувала транспортним засобом, відмовилася від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначається у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту Порядок № 1103).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише за умови, якщо судом під час судового розгляду на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено, що особа, яка здійснювала керування транспортним засобом, відмовилася від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 079930 від 01.04.2023 року слідує, що складовою частиною інкримінованого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є факт здійснення 01.04.2023 року о 21 год. 50 хв. в смт. Димер Київської області, вул. Соборна, 27 керування ОСОБА_1 автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувала відомості протоколу про адміністративне правопорушення в цій частині, а навпаки у своїх поясненнях підтвердила факт керування вказаним автомобілем, зазначивши, що 01.04.2023 року близько о 21 год. 50 хв. разом зі своєю сусідкою на ім`я ОСОБА_2 їхала з м. Вишгород до смт. Димер до своїх батьків. ОСОБА_1 також підтвердила, що саме вона перебувала за кермом автомобіля, здійснювала управління ним, у ході чого на світлофорі на зелений сигнал не змогла належним чином тронутися, після чого до них і під`їхали працівники поліції на службовому автомобілі.

Опитані у судовому засіданні працівники поліції також підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зазначивши, що 01.04.2023 року близько о 21 год. 50 хв. в смт. Димер на перехресті ними було помічено автомобіль Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зупинився на заборонений сигнал світлофору, однак після загоряння зеленого сигналу не почав рух, а у подальшому, після початку руху, заїхав на тротуар та зупинився. Коли працівники поліції під`їхали до автомобіля, то за кермом була саме ОСОБА_1 .

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_8 повідомили, що були залучені працівниками поліції в якості свідків процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння вже після зупинки її транспортного засобу, тобто безпосередньо факту керування нею автомобілем не бачили. Однак при цьому свідки підтвердили, що бачили ОСОБА_1 за кермом автомобіля Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , коли він стояв на дорозі.

У матеріалах справи наявний CD-R диск (а.с. 12), долучений працівниками поліції при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Вказаний диск містить лише два файли з відеозаписами: «0000000__0032» тривалістю 05 хв. 00 сек., «0000000__0033» тривалістю 05 хв. 00 сек.

З метою виконання вимог ст. 280 КУпАП та забезпечення повного і всебічного судового розгляду судом неодноразово з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, зокрема листами від 17.11.2023 року (вих. № 363/2266/23/46707/2023) та від 07.12.2023 року (вих. № 363/2266/23/50080/2023) було витребувано весь наявний та повний відеозапис, що здійснювався працівниками поліції 01.04.2023 року за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідь на лист від 17.11.2023 року надійшла відповідь Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 20.12.2023 року № 6098вх (а.с. 125), до якої долучено CD-R диск (а.с. 126), який, як встановлено в судовому засіданні, не містить на собі жодних файлів, придатних до відображення та дослідження.

У відповідь на лист від 07.12.2023 року надійшла відповідь Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 20.12.2023 року № 6953вх (а.с. 127), до якої долучено DVD-R диск (а.с. 128). Вказаний диск містить на собі 24 (двадцять чотири) файли, 23 з яких файли відеозапису та один файл формату фотографії. При дослідженні файлів відеозаписів встановлено, що останні чотири цифри назви файлів утворюють безперервну числову послідовність, починаючи з «…0031» і закінчуючи «…0056».

У свою чергу на вказаному диску містяться також ті відеозаписи, що були надані суду з самого початку на першому диску (а.с. 12). Всі відеозаписи зроблені на нагрудну камеру працівників поліції, обставини та події, зафіксовані на них, за датою, часом та місцем відповідають тим, що розглядаються в межах даної справи, а відеозаписи у своїй сукупності утворюють логічну, безперервну та хронологічну картину обставин і подій вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При дослідженні перших двох відеозаписів («0000000__0031», «0000000__0032») судом встановлено, що 01.04.2023 року о 21 год. 54 хв. працівниками поліції в смт. Димер було зупинено автомобіль Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 . На відеозаписі чітко зафіксовано як сам автомобіль, який стоїть на проїзній частині, так і ОСОБА_1 , яка сидить за кермом автомобіля, на вимогу працівників поліції погоджується надати документи у виді водійського посвідчення та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

З відеозапису «0000000__0032» чітко видно, що час, який вказується нагрудною камерою, не відповідає фактичному часу, що мав місце. Зазначені висновки підтверджуються тим, що стоп-кадром на 01 хв. 54 сек. видно мобільний телефон працівника поліції, на екрані блокування якого зазначається час «21:54», у той час як нагрудна камера вказує час 21 год. 09 хв.

Таким чином, обстановка, обставини та факти, поведінка ОСОБА_1 , час та місце події, які зафіксовані на відеозаписах, дають можливість «поза розумним сумнівом» стверджувати, що відомості протоколу про адміністративне правопорушення в тій частині, що саме ОСОБА_1 у зазначеному місці та час здійснювала керування автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , є єдиним розумним та логічним поясненнями тих обставин, що становлять складову частину інкримінованого обвинувачення.

Враховуючи, що факт керування транспортним засобом не оспорювався жодним учасником судового провадження, а навпаки був ними беззаперечно підтверджений, а також враховуючи, що цей факт підтверджується наявними матеріалами справи, то суд приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , 01.04.2023 року о 21 год. 50 хв. в смт. Димер Київської області.

Щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У свою чергу у п. 3 цього ж розділу цієї ж Інструкції зазначається, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Конкретний порядок проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу визначається у Розділі ІІ Інструкції № 1452/735.

Таким чином суд приходить до висновку, що чинним законодавством передбачено конкретний порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу передбачає конкретний алгоритм дій працівників поліції у разі встановлення наявності у водія транспортного засобу передбачених чинним законодавством ознак алкогольного сп`яніння. Вказаний алгоритм передбачає першочергове проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу, а вже у разі незгоди особи на проходження такого огляду чи висловлення нею заперечень щодо результатів такого огляду, то огляд на стан сп`яніння проводиться у спеціальному медичному закладі, направлення та доставлення до якого водія забезпечується працівниками поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння лише на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, оскільки не довіряла працівникам поліції, залученим ними свідкам, про що неодноразово їм зазначала, а також не була впевнена у достовірності показників спеціального технічного засобу, що ними використовується для проведення такого огляду. Однак при цьому, після її відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівники поліції їй не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, а одразу склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Опитані у судовому засіданні працівники поліції зазначили, що неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти у встановленому законодавством порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. З пояснень працівників поліції слідує, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу. У той же час одразу після цього на місце події прибули брат її чоловіка ОСОБА_3 , а пізніше і сам чоловік ОСОБА_4 , які разом з ОСОБА_1 почали себе неадекватно поводити, чинити спротив працівникам поліції, перешкоджати їм у належному виконанні службових обов`язків, пробували забрати автомобіль, залишити місце події, кидалися на свідків у бійку, виражалася в їх бік та в бік працівників поліції нецензурною лайкою та в інший спосіб намагалися створити умови для ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з цим, як слідує з пояснень працівників поліції, відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 неодноразово застосовувалися спеціальні засоби, зокрема, газовий балончик, кайданки, щоб припинити їх протиправну діяльність. Працівники поліції запевнили у судовому засіданні, що вжили всіх можливих заходів з урахуванням наявної на той момент обстановки, щоб забезпечили проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку як на місці зупинки автомобіля, так і в медичному закладі. Однак ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки автомобіля, так і взагалі.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підтвердили як обставини та факти, що стосуються присутності на місці події ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та вчинення ними протиправних дій з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення, так і відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу. Свідки зазначили в судовому засіданні, що чітко чули відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак не пам`ятають чи відмовлялася ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки протягом всього часу їм заважали ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кидавшись на них у бійку, висловлюючи погрози фізичної розправи тощо.

Обставини та факти, повідомлені свідками в своїх показаннях, повністю узгоджуються з тими, що зазначені в письмових поясненнях свідків, які відбиралися працівниками поліції на місці події та були долучені до матеріалів справи (а.с. 6-7).

Крім того, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу підтверджується і наявним у матеріалах справи актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3), в якому зафіксовані підстави для проведення огляду ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та її відмова від проходження такого огляду.

Таким чином, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу підтверджується та не заперечується учасниками судового провадження, а також прямо вбачається з наявних матеріалів справи.

У свою чергу присутність на місці події ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , вчинення останніми протиправних дій, крім пояснень учасників судового провадження та показань свідків, також підтверджується матеріалами справи. Так, у матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_4 (а.с. 8), в яких останній просить не притягувати його до відповідальності через ситуацію, що мала місце 01.04.2023 року в смт. Димер Київської області, оскільки він перешкоджав тимчасовому затриманню транспортного засобу шляхом поміщення його на штраф-майданчик. Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_4 зазначає, що свої дії визнає необдуманими, просить вибачення, жодних претензій до працівників поліції немає. З наявного у матеріалах справи чеку тесту (а.с. 5) підтверджується присутність на місці події ОСОБА_3 .

При дослідженні відеозапису «0000000__0032» (02 хв. 25 сек. відеозапису і до його кінця) судом встановлено, що працівниками поліції після зупинки автомобіля Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 було виявлено в останньої ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. При цьому з зафіксованої на відеозаписі поведінки ОСОБА_1 суд підтверджує наявність в останньої на той момент явних ознак алкогольного сп`яніння. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 спочатку погодилася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціального технічного засобу, для чого працівниками поліції було зупинено двох свідків.

Однак, як видно з цього відеозапису, після залучення двох свідків ОСОБА_1 не зазначила жодного разу, що вона не довіряє працівникам поліції, показникам спеціального технічного засобу, а лише вказала на те, що залучені працівниками поліції свідки їй «не подобаються», а тому потрібно залучити інших. При цьому на 02 хв. 31 сек. відеозапису вбачається, що на запитання працівників поліції ОСОБА_1 прямо повідомляє, що не бажає проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. А після роз`яснення працівниками поліції відповідальності за відмову від проходження огляду ОСОБА_1 повідомляє, що знає положення закону (02 хв. 42 сек. вказаного відеозапису).

З відеозапису вбачається, що на забаганки ОСОБА_1 працівниками поліції неодноразово було залучено різних осіб в якості свідків процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. У свою чергу на 04 хв. 20 сек. чітко вбачається, що при роз`ясненні свідкам обставин, у зв`язку з якими вони залучаються до процедури проведення огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 ще навіть до висловленої їй вимоги про проходження огляду однозначно, категорично та безумовно зазначає про свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння взагалі.

Під кінець даного відеозапису до місця події підходить чоловік, яким, як встановлено у судовому засіданні, є ОСОБА_3 . Всі подальші відеозаписи, які містяться у матеріалах справи, пов`язані безпосередньо з присутністю на місці події ОСОБА_3 та подальшим прибуттям туди ОСОБА_4 , чоловіка ОСОБА_1 . З долучених до матеріалів справи відеозаписів підтверджується, що ОСОБА_3 намагався сісти за кермо зупиненого автомобіля Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , всупереч вимогам працівників поліції поїхати на ньому з місця події, у зв`язку з чим працівниками поліції відносно останнього було застосовано фізичну силу та спеціальні засоби у виді кайданок.

З відеозаписів також підтверджується, що ОСОБА_4 , який пізніше прибуває на місце події, кидався у бійку до свідків, погрожував їм та працівникам поліції, ігнорував законні вимоги останніх, намагався забрати автомобіль, постійно сперечався з працівниками поліції, перебивав їх та в інший спосіб створював перешкоди їх законної діяльності. У зв`язку з цим відносно нього також було застосовано спеціальні засоби у виді газового балончику.

Протягом всього часу, що зафіксований на відеозаписах, ОСОБА_1 також чинила перешкоди у діяльності працівників поліції: виражалася нецензурною лайкою в їх бік, кричала, перебивала, погрожувала, направляла в їх бік висловлювання щодо приниження честі та гідності, зневажливо ставилися до працівників поліції, падала, валялася на дорозі тощо.

Після однозначної та чіткої відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксована на відеозаписі «0000000__0032», на відеозаписі «0000000__0037» (00 хв. 40 сек. відеозапису) ОСОБА_1 вже всупереч раніше висловленій своїй же позиції повідомляє, що не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак при цьому не вимагає провести повторний огляд на стан сп`яніння, а лише виражається в бік працівників поліції нецензурною лайкою.

На відеозаписі «0000000__0039» (проміжок часу з 03 хв. 00 сек. до кінця відеозапису) зафіксовано, що працівником поліції повторно було запропоновано ОСОБА_1 пройти у встановленому законодавством порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 з самого початку у присутності свого чоловіка погоджується пройти огляд на стан сп`яніння, однак майже одразу після цього змінює свою позицію та зазначає про те, що вже відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому на уточнююче запитання працівників поліції ОСОБА_1 підтверджує свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а також підтверджує факт обізнаності про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому будь-яких заперечень з цього приводу ОСОБА_1 не висловлює, не вимагає провести її до медичного закладу тощо, а лише продовжує виражатися нецензурною лайкою.

На відеозаписі «0000000__0047» (проміжок часу з 00 хв. 40 сек. по 02 хв. 00 сек.) вбачається, що працівники поліції у ході суперечки повторно повідомили ОСОБА_1 щодо відсторонення останньої від керування транспортними засобами та евакуації останнього на штраф-майданчик. У процесі цього працівниками поліції було роз`яснено, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що сама ОСОБА_1 , не дивлячись на свої попередні категоричні та однозначні заяви щодо відмови від проходження огляду, знову зазначила, що не відмовлялася від проходження огляду, оскільки працівники поліції не пропонували їй його пройти. У зв`язку з цим працівники поліції повідомили, що можуть повторно запропонувати пройти у встановленому законодавством порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 різко та категорично відмовляється і просить лише віддати їй ключі від машини.

На відеозаписі «0000000__0048» (01 хв. 50 сек., 02 хв. 40 сек. відеозапису) видно, що працівники поліції вкотре повідомили ОСОБА_1 про те, що вона відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з цим відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення. У свою чергу ОСОБА_1 заперечує цей факт, зазначаючи, що вона не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також просить довести факт її перебування у стані сп`яніння. Однак при цьому на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 повторно одразу відмовляється від його проходження.

Таким чином, на відеозаписах чітко видно, що працівниками поліції неодноразово пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, так і в цілому в установленому законодавством порядку. Не зважаючи на ситуативні та суперечливі заяви ОСОБА_1 , остання зрештою неодноразово відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в цілому в установленому законодавством порядку. На неодноразові пропозиції працівників поліції щодо повторного проходження огляду на стан сп`яніння, які заявлялися ними вже після того, як ОСОБА_1 не погоджувалася з фактом відмови від проходження огляду, ОСОБА_1 так само відповіла відмовою, зазначивши, що не бажає проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

З досліджених відеозаписів видно, що як в момент висловлення працівниками поліції неодноразових вимог щодо проходження огляду на стан сп`яніння, так і в момент надання ОСОБА_1 на них своєї відмови, відносно неї не чинилося жодного фізичного чи психологічного тиску, а відмова ОСОБА_1 була чіткою, ясною, зрозумілою та повністю добровільною, безумовною та безвідносною. На додаток до цього ОСОБА_1 сама ж запевнила працівників поліції, що знає положення закону та знає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи сторони захисту щодо того, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі спростовуються як дослідженими вище відеозаписами, на яких чітко видно як ОСОБА_1 неодноразово працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку, на що остання відмовилася, так і наявним у матеріалах справи направленням на огляд від 01.04.2023 року (а.с. 4), в якому зафіксовані підстави для направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, а також її відмова від проходження такого огляду.

На основі вищевикладеного суд приходить до висновку, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є доведеним.

Доводи сторони захисту щодо відсутності в копії протоколу частині статті 130 КУпАП суд відхиляє, оскільки, як видно з відеозапису «0000000__0044» на питання працівників поліції ОСОБА_1 прямо, категорично та чітко зазначила, що копію протоколу про адміністративне правопорушення вона отримувати не буде; як пояснили працівники поліції, відсутність частини статті в копії протоколу може бути пов`язано з тим, що вона не відбилася на примірнику при заповненні оригіналу; відсутність вказівки на частину статті само по собі в межах даної справи не створило для сторони захисту жодних перешкод у реалізації права на захист, у визначенні меж судового розгляду, у підготовці лінії та тактики захисту. Під час всього судового розгляду у сторони захисту не виникло жодного сумніву щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що відсутня частина статті у примірнику протоколу. Вказані обставини свідчать про те, що стороною захисту чітко усвідомлювалися як формула кваліфікації дій ОСОБА_1 , так і межі висунутого їй обвинувачення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

У Постанові ККС ВС від 21.02.2018 року у справі № 701/613/16-к було зроблено висновок, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд звертає увагу, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення щодо того, що ОСОБА_1 здійснювала керування автомобілем та відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є за своєю сутністю висуненням обвинувачення, що здійснюється органом (посадовою особою), уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення. Тому таке обвинувачення поза розумним сумнівом має бути підтверджено або спростовано у судовому засіданні шляхом дослідження всіх наданих належних, допустимих та достовірних доказів. При цьому доведення цього факту поза розумним сумнівом буде означати можливість для суду зробити категоричний висновок, що версія, зазначена в обвинуваченні, є єдиною розумною версією, яка виключає будь-які обґрунтовані сумніви.

За результатами розгляду справи та дослідження матеріалів справи суд вважає інкриміноване обвинувачення обґрунтованим, розумним, послідовним, таким, що логічно узгоджується зі встановленими обставинами та фактами, а також таким, що безумовно та беззаперечно підтверджується наданою сукупністю належних, достовірних, допустимих доказів, які виключають будь-який обґрунтований сумнів та інші версії розвитку подій, логічно пояснюють висунуте обвинувачення.

У кінцевому підсумку вина ОСОБА_13 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 079930 від 01.04.2023 року (а.с. 1), особисто підписаний ОСОБА_1 ;

- наявними у матеріалах справи відеозаписами, що записані у файли на диски (а.с. 12, 128), в яких судом встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- поясненнями ОСОБА_1 , в яких вона підтвердив факт керування транспортним засобом, відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

- показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

- актом та направленням на огляд (а.с. 3, 4), в яких зафіксовано підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також її відмова від проходження огляду як на місці зупинки автомобіля, так і в спеціальному медичному закладі;

- водійським посвідченням ОСОБА_1 , з якого вбачається наявність у неї права керування транспортними засобами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними і допустимим та такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова ОСОБА_1 , як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення слід призначити у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, на користь держави стягується судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Внаслідок цього з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 130, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя О.В. Рукас