ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/875/23 Номер провадження 33/814/1587/23Головуючий у 1-й інстанції Сайко О.О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., за участі секретаря судового засідання Владімірова Р.В., за адвоката Горобця Р.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника адвоката Горобця Романа Миколайовича на постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 24 липня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 24 липня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі при притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 28 березня 2023 року близько 19 год. 45 хв. на 157 км автодороги Київ-Харків-Довжанський, він, керуючи автомобілем SKODA YETI д.н.з. НОМЕР_1 , при повороті праворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та допустив зіткнення з автомобілем MERSEDES BENS 963423 СХА 900812 д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом TUR NPN НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в крайній правій смузі в попутному напрямку, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 та його представник адвокат Горобець Р.М., подавши апеляційну скаргу, в якій просили постанову Пирятинського районного суду Полтавської області від 24 липня 2023 року скасувати і прийняти нову, якою провадження у справі №544/875/23 про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції за своєю ініціативою, без наявності клопотання як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, так і від потерпілого, викликала до суду свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від яких в подальшому стала відбирати пояснення. Апелянт вважає, що суд вийшов за межі повноважень та перебрав на себе повноваження сторони обвинувачення.

Крім того, скаржник стверджує, що судом першої інстанції необґрунтовано не прийнято в якості доказу висновку судово-автотехнічної експертизи №19542.

Разом із тим, апелянт вважає, що суд першої інстанції також необґрунтовано відхилив відеозапис GPS трекера автомобіля Skoda Yeti, як доказ невинуватості водія ОСОБА_1 , посилаючись на те, що суд позбавлений можливості перевірити джерело походження вказаного доказу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 березня 2023 року близько 19 год. 45 хв. на 157 км автодороги Київ-Харків-Довжанський, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SKODA YETI д.н.з. НОМЕР_1 , при повороті праворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та допустив зіткнення з автомобілем MERSEDES BENS 963423 СХА 900812 д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом TUR NPN НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в крайній правій смузі в попутному напрямку, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично це адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АДД №433155 від 28.03.2023 (а.с.3), схемою до нього, де позначена дорожня обстановка, розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення транспортних засобів (а.с.4); відеозаписом з бодікамери поліцейського 469253 (а.с.16), де зафіксовано порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, фотосвітлинами місця події (а.с.33-34), з яких наочно вбачаються механічні ушкодження транспортних засобів, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно із п.10.4. ПДР України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо фактичних обставин справи, а саме того, що відповідно до схеми з місця ДТП, що була складена в присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розташування транспортних засобів, локалізація пошкоджень на них вказує на механізм ДТП, що сталася та свідчить про порушення водієм ОСОБА_1 п.10.4 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, адже за своєю ініціативою, без наявності клопотання як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, так і від потерпілого, викликала до суду свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від яких в подальшому стала відбирати пояснення, суд відхиляє, зважаючи на наступне.

Згідно із ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, обов`язком суду першої інстанції є всебічне з`ясування обставин справи, відтак, є правомірним допит свідків для підтвердження або спростування тих чи інших доказів, що містяться у матеріалах справи.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції необґрунтовано не прийнято в якості доказу висновку судово-автотехнічної експертизи №19542, суд відхиляє, зважаючи на те, дана справи стосується притягнення до адміністративної відповідальності саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 . Відповідно до ж заключної частини Висновку експерта №19542 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 30.05.2023 року, вирішити, чи мав водій автомобіля Skoda ОСОБА_1 технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів згідно з ПДР України та чи знаходилися його дії, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, на даному етапі дослідження експертним шляхом не видається можливим (а.с.50). Відтак, даний висновок експерта не може бути використано для підтвердження чи спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Крім того, відповідно до ст.251 КУпАП, висновок експерта є лише одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, відтак не може вважатися таким, що має наперед встановлену силу або пріоритет над іншими доказами у справі.

Твердження апелянта щодо того, що суд першої інстанції також необґрунтовано відхилив відеозапис GPS трекера автомобіля Skoda Yeti, як доказ невинуватості водія ОСОБА_1 , посилаючись на те, що суд позбавлений можливості перевірити джерело походження вказаного доказу, суд апеляційної інстанції відхиляє, зважаючи на наступне.

В ході перегляду диску, на якому записано відеозапис GPS трекера автомобіля Skoda Yeti, дійсно не видається можливим встановити походження даного доказу, чи дійсно даний трекер був встановлений на автомобілі Skoda Yeti, який рухався 28.03.2023 року близько 19 год. 45хв трасою Київ-Харків-Довжанський, без відповідних спеціальних знань у сфері інформаційних технологій.

Таким чином, із матеріалів справи в сукупності дійсно вбачається, що ОСОБА_1 , маючи намір повернути направо, не зайняв завчасно відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, що є порушенням припису п.10.4 ПДР України, внаслідок чого було спричинено ДТП із механічними пошкодженнями транспортних засобів.

Європейський суд з прав людини, у рішенні від 14.02.2008 року по справі «Кобець проти України» зазначив, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (п.43).

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 наявними матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 та його представника адвоката Горобця Романа Миколайовича задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника адвоката Горобця Романа Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 24 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин