Номер провадження: 33/813/2116/23
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретарів судового засідання Трофименка О.О., Венжик Л.С.,

особи, який з`явився до судового засідання:

-захисника ОСОБА_1 Кучеренка Геннадія Анатолійовича,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси від Управління патрульної поліції в Одеській області надійшли матеріали адміністративного провадження разом з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 021713 від 25.06.2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2023 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2023 року та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, просить стягнути з управління патрульної поліції судові витрати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до судового розгляду справи про адміністративне правопорушення та ігнорування прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судове засідання по справі фактично не відбулось, про що свідчить відсутність запису (фіксування) судового засідання, судом порушено вимоги щодо повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи, зокрема не розглянуто подані стороною захисту пояснення і клопотання, судом здійснено огляд лише частини відеозапису з місця подій. Апелянт в скарзі ставить під сумнів належність таких доказів, як протокол про адміністративне правопорушення, висновок лікаря та відеозапис з місця подій. Зазначає, що з відеозапису не вбачаються всі обставини події, починаючи з зупинки водія до проведення огляду на стан сп`яніння, що є порушенням інструкції МВС щодо безперервності відеозапису. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення особі не роз`яснено його права, медичний огляд проведено в порушення спеціальної інструкції, а даний протокол складено на бланку, що не може бути використаний. Апелянт зазначає, що обставини, що мають значення для справи та об`єктивно викликають сумніви в наявності вини в діях ОСОБА_1 , судом не встановлено, проте суд визнав вину особи доведеною. Між тим, як зазначає апелянт, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду не мала місце і не була взагалі належним чином зафіксована; в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані (немає підпису у відповідній графі) про роз`яснення ОСОБА_1 його прав; в цьому ж протоколі зазначено номер висновку, в той час коли цей номер належить акту огляду ОСОБА_1 ; у медичному висновку не має самого висновку про стан ОСОБА_1 ; у медичному висновку зазначено про наявність двох свідків, проте їх даних у висновку немає; у медичному висновку зазначено про наявність акту огляду ОСОБА_1 , при цьому сам акт в матеріалах справи відсутній; судом не з`ясована причина зупинки ОСОБА_1 поліцією. Вказуючи про такі обставини, апелянт наголошує про неправосудність оскаржуваного рішення.

У ході апеляційного розгляду справи, стороною захисту надано доповнення до апеляційної скарги, де, зокрема наголошено про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (здачі біологічного середовища - сечі), а лише не мав фізіологічної можливості надати такий біоматеріал, про що він повідомив, також наголошено про порушення вимоги ч. 4 ст. 266 КУпАП щодо двочасового строку для проведення дослідження стану ОСОБА_1 в медичному закладі з моменту встановлення підстав для здійснення такого дослідження, вказано про безпідставну зупинку поліцейськими транспортного засобу ОСОБА_1 , що також не зафіксовано відеозаписом. Крім того, стороною захисту подано до суду клопотання про витребування доказів та допит свідка.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовуючи до нього адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, зокрема відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі огляд на стан сп`яніння).

Порядок проведення поліцейськими огляду водія на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).

З положень, закріплених в ст. 266 КУпАП, вбачається, що особи, які керують, зокрема транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд особи на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала, зокрема транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У разі відсторонення особи від керування, зокрема транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Аналогічні положення, але з деталізацією дій поліцейського під час огляду водія на стан сп`яніння, містяться в Порядку № 1103 та Інструкції № 1452/735.

Зокрема, положення п. 7 Порядку № 1103 встановлюють, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно п. 8 Порядку № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У відповідності до п. 3 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Згідно п. 7, 12 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього Закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Положення щодо регулювання застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, щодо доступу до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, щодо порядку зберігання, видачі та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, регулюються Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026).

Підпунктом 1 п. 2 розділу І Інструкції № 1026 передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Відеореєстратор це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації.

Портативний відеореєстратор це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського (п. 3 розділу І Інструкції № 1026).

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі. Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі.

За приписами ст. 251 КУпАП, тягар доказування доведеності вини особи у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення покладається на уповноважену службову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, тобто у даному конкретному випадку, на поліцейського.

Для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом повторно досліджено докази, що зібранні працівниками поліції у підтвердження наявності вини в діях ОСОБА_1 :

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №021713 від 25.06.2023 року, згідно якого водій ОСОБА_1 25 червня 2023 року о 22 год. 45 хв. у м. Одесі по вул. Мельницька, 32В керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння очей, поводить себе в обстановці, що не відповідає дійсності, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «ООМЦПЗ» ООР водій відмовився, висновок №001262. Вказані дії ОСОБА_1 поліцейським кваліфіковано, як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. В даному протоколі зазначено, що до нього додається відеозапис з місця подій з портативних відеореєстраторів № 470615, 471654 та Висновок № 001262. Від підпису в даному протоколі ОСОБА_1 відмовився (а. с. 3);

-Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що такий висновок складений лікарем Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради (далі - КНП «ООМЦПЗ» ООР) 25.06.2023 року о 22 год. 45 хв. на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 001262, складеному о 20 год. 40 хв. 25.06.2023 року щодо ОСОБА_1 , який був направлений на такий огляд працівником поліції 25.06.2023 року о 17 год. 50 хв. При цьому ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду на наявність наркотичних речовин у повному обсязі у присутності двох свідків (а. с. 5);

-диск з відеозаписом з місця подій, що відбулись 25.06.2023 року за участю ОСОБА_1 , з якого встановлено, що такий відеозапис здійснений на портативний відеореєстратор поліцейського № 471465 та починається з моменту фіксації подій, що відбувались у медичному закладі. Час початку відеозапису відповідає 21 год. 37 хв. 25.06.2023 року. Також на часі 22 год. 44 хв. вбачається, як лікар заповнює медичні документи про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків. ОСОБА_1 надано можливість ознайомитись заповненими в медичному закладі відносно нього документами та запропоновано їх підписати, роз`яснено про можливість надання своїх пояснень щодо обставин медичного огляду в суді. Також відеозаписом зафіксовано складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення ОСОБА_1 з цим протоколом. При ознайомленні з протоколом ОСОБА_1 запропоновано підписати цей протокол, на що останній відмовився (а. с. 6).

Під час апеляційного провадження у порядку задоволення клопотання сторони захисту про витребування доказів у справі вчинено запити до Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП про витребування повних та безперервних відеозаписів з відео-реєстраторів, що стосуються періоду зупинки, початку оформлення і закінчення оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 25.06.2023 року, а також копію відповіді Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП на скаргу ОСОБА_1 на дії інспектора патрульної поліції. Крім того, з КНП «ООМЦПЗ» ООР судом витребувано копії направлення на огляд на стан сп`яніння, акта медичного огляду на стан сп`яніння щодо водія ОСОБА_1 , відомості про свідків.

Так, від Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП до суду надійшов диск, що містить два відеозаписи, один з яких повторює відеозапис, що раніше був приєднаний до матеріалів справи. Дослідженням іншого відеозапису встановлено, що на ньому зафіксовано рух та зупинку автомобіля «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1 . Проте даний відеозапис не містить в собі відображення часу та дати вчинення відео-зйомки, а також з даного відеозапис не вбачається, хто перебував за кермом зафіксованого на ньому автомобіля. Між тим вбачається, що відео-зйомка руху автомобіля здійснювалась у денну пору доби (а. с. 107).

Також від Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП до суду надійшла копія відповіді Управління від 01.08.2023 року № Г-2098/41/13/03/01-23 про розгляд скарги ОСОБА_1 на можливі неправомірні дії працівника поліції по події, що мала місце 25.06.2023 року, згідно якої повідомлено про відсутність підстав для призначення службового розслідування, оскільки за результатом проведення перевірки не встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про можливі неправомірні дії з боку працівників Управління (а. с. 100-105).

У відповідь на запит суду від КНП «ООМЦПЗ» ООР надійшли:

-копія направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що складений 25.06.2023 року о 17 год. 50 хв. відносно ОСОБА_1 у результаті огляду, проведеного поліцейським, під час чого виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння очей, тремтіння пальців рук (а. с. 110 зворотній бік);

-копія акту про відмову ОСОБА_1 від здачі біосередовищ, що складений 25.06.2023 року, згідно якого таку відмову своїми підписами засвідчили двоє свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 111);

-копія Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного КНП «ООМЦПЗ» ООР 25.06.2023 року о 22 год. 45 хв. відносно ОСОБА_1 , що відповідає наявному у справи Висновку (а. с. 111 зворотній бік);

-копія акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001262, складеного КНП «ООМЦПЗ» ООР 25.06.2023 року о 20 год. 40 хв. відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній направлявся до медичного закладу для огляду на стан наркотичного сп`яніння 25.06.2023 року о 17 год. 50 хв. та такий огляд було проведено в медичному закладі 25.06.2023 року о 20 год. 40 хв., висновок встановити виявилось неможливим через неповне обстеження (від здачі біосередовища (сечі) ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків) (а. с. 112).

Апеляційний суд звертає увагу, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості тощо.

Проаналізувавши обставини у справі, що встановлені апеляційним судом під час здійснення всебічного й повного дослідження доказів по справі, надання їм об`єктивної оцінки, апеляційний суд констатує, що матеріали справи, поза розумним сумнівом, не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні 25.06.2023 року о 22 год. 45 хв. у м. Одесі по вул. Мельницька, 32В, правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, з наданого поліцейськими відеозапису подій встановлено, що він є неповним та таким, що всупереч вимог Інструкції № 1026 не вівся безперервно, оскільки не фіксує обставини початку спілкування поліцейських з ОСОБА_1 на час зупинки транспортного засобу та висловлення ними підозри ОСОБА_1 щодо наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння та необхідність пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я. Фактично відеозапис фіксує події, починаючи з 21-37 год., в той час як без фіксації залишився час з моменту направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до медичної установи - 17-50 год. 25.06.2023 року, і час коли відбувся огляд ОСОБА_1 лікарем-наркологом 20-40 год. 25.06.2023 року.

Апеляційний суд звертає увагу, що відео-фіксація правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є об`єктивним доказом у справі, дослідження якого має провідне значення під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, оскільки виключає суб`єктивне висвітлення поліцейським обставин справи й здійснюється ним відповідно ст. 251, 266 КУпАП, ст. 30, 40 Закону України «Про національну поліцію», Інструкції № 1026, та надає можливість суду об`єктивно встановити всі обставини у справі, зокрема факт керування особою транспортним засобом, проведення поліцейським процедури огляду особи на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний в матеріалах відеозапис дає змогу встановити лише обставини надання лікарем закладу охорони здоров`я висновку відносно ОСОБА_1 про відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння та закінчення оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Оскільки наданим відеозаписом не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку поліцейськими, а також момент, коли поліцейським висловлено ОСОБА_1 підозру про перебування у стані наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, час доставлення ОСОБА_1 до медичної установи у супроводі поліцейських, а з тих документів, що додано до справи вбачається, що час направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння 17-50 год. 25.06.2023 року, а огляд здійснювався лікарем о 20-40 год., який, як зазначено, не проведений до кінця через відмову ОСОБА_1 від проходження огляду (здачі біосередовища), у суду першої інстанції, з огляду на необхідність проведення такого огляду протягом не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення (ч.4 ст. 266 КУпАП), не було підстав вважати доведеним правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тобто, відсутність відео-фіксації з часу зупинки транспортного засобу і встановлення поліцейськими у водія ознак наркотичного сп`яніння і до часу висловлення водієм згоди на проходження такого огляду, не надає можливість об`єктивно оцінити наявність складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з відмовою водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Між тим, встановлення судом всіх обставин у справі та перевірки їх на відповідність закону під час розгляду даної категорії справ має важливе значення, оскільки законодавство у справах про адміністративні правопорушення через суворість санкцій фактично є репресивним, а з боку обвинувачення виступає орган владних повноважень.

Разом з тим, наявними матеріалами справи беззаперечно встановлено, що направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння вчинено поліцейським 25.06.2023 року о 17 год. 50 хв., що дає підстави вважати, що момент встановлення поліцейським підстав для здійснення такого огляду є саме вказаний час, проте медичний огляд ОСОБА_1 лікарем проведено лише 25.06.2023 року о 20 год. 40 хв., тобто після спливу 2 год. 50 хв., що з огляду на відсутність відео-фіксації обставин, які мали місце у даному проміжку часу, не надає можливості достовірно встановити факт ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на протязі 2-х годин з часу встановлення поліцейським підстав для здійснення такого огляду.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що за наведених обставин встановлено порушення працівниками поліції порядку огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, що передбачений ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим такий огляд вважається недійсним.

За таких підстав, слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст. 280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За встановлених обставин апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги про недоведеність вини ОСОБА_1 частково заслуговують на увагу.

Щодо вимог апеляційної скарги про стягнення з управління патрульної поліції судових витрат, то слід зазначити, що суд не наділений повноваженнями в межах даного судового провадження здійснювати розгляд питання про стягнення з поліції судових витрат.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, тому постанову районного суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2023 року скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити з підстави пункту першого частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе