Справа № 136/900/23
провадження №3/136/287/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Іванець О.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій обл., про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП-невідомо, непрацюючого, такого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справ про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №223143 від 26.05.2023 встановлено, що 26.05.2023 о 20:20 год. в АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 здійснював продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів без ліцензії, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Також, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №823463 від 02.06.2023 встановлено, що 02.06.2023 о 13:40 год. в АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 здійснював торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №823462 від 02.06.2023 встановлено, що 02.06.2023 о 13:40 год. в АДРЕСА_2 з будинку гр. ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю цигарками без відповідних документів (ліцензії), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, суддя приходить до висновку про доцільність об`єднання даних справ в одне провадження, а також присвоєння Єдиного унікального номеру судової справи №136/900/23 (провадження № 3/136/287/23).

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень не визнав. Суду пояснив, що раніше, більше року тому, точного часу не пам`ятає, він декілька разів, не систематично, продавав тютюнові вироби сусідам, які не мали змоги самостійно дістатися магазину. В даний час такою діяльністю він не займається. Вилучені у нього вдома тютюнові вироби та алкогольні напої зберігав для власних потреб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері здійснення господарської діяльності, ліцензування окремих видів господарської діяльності та у сфері торгівлі тютюновими виробами. Зазначені відносини врегульовані на законодавчому рівні, зокрема Господарським кодексом України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Відповідно до ч.1 ст.156 КУпАП роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення. Зазначені відносини врегульовані на законодавчому рівні, зокрема - Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Суд зазначає, що диспозиції ч.1 ст. 164 та ч.1 ст.156 КУпАП є бланкетними, тобто відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів. Таким чином, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, та розкритті об`єктивної сторони правопорушення, посадова особа, уповноважена на складання протоколу, повинна посилатися на конкретні норми і правила, які порушила особа, з розкриттям їх змісту.

Разом з тим, у протоколах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 чт.164 та ч.1 ст.156 КУпАП не зазначено будь-яких норм і правил, які порушила особа, що притягається до адміністративної відповідальності. За таких обставин, ОСОБА_1 не може бути притягнутою до відповідальності, оскільки саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі елементи складу правопорушення.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницького діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме оптова чи роздрібна торгівля ними без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Адже відповідальність працівників підприємств (організацій) торгівлі або громадського харчування (тобто найманих працівників, фізичних осіб) за порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, або торгівля ними з рук, лотків чи у заборонених місцях, передбачена частинами 2 та 3 ст.156 КУпАП, про що в них прямо вказано.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або у провадженні господарської діяльності без отримання ліцензії на здійснення виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пп.14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з п.226.5, п.226.6 ст. 226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць.

Пунктом 226.3 статті 226 Податкового кодексу України встановлено, що виготовлення, зберігання і продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, відповідно до пункту 226 статті 226 Податкового кодексу України, затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. При цьому, статтею 1 вказаного Закону визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку. А роздрібна торгівля це діяльність з продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форм розрахунків у тому числі алкогольних напоїв (вина) на розлив.

Згідно з ст. 17 даного Закону у разі порушення його вимог до суб`єктів господарювання застосовується відповідальність, яка передбачена у цьому Законі та чинному законодавстві.

Відповідно до пункту 5 «Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельної діяльності обслуговування на ринку споживчих товарів», затверджених постановою Кабінету Міністрів № 833 від 15.06.2006, суб`єкт господарювання провадить торговельну діяльність після його державної реєстрації, а у випадках, передбачених законодавчими актами, за наявності відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії.

Відповідно до ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З наведеного вбачається, що закон передбачає отримання ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами суб`єктами господарювання.

Отже, виходячи з аналізу вказаних правових норм, необхідно дійти до висновку про те, що саме суб`єкт господарювання провадить торговельну діяльність, та лише йому дозволяється, роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами, за умови наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на роздрібну торгівлю ними.

Таким чином суб`єктом адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП щодо провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на здійснення виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а також правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, у даному випадку, є виключно суб`єкт господарювання, що здійснює роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами.

Проте, матеріали адміністративної справи не містять жодних доказів з приводу того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність, в тому числі у сфері роздрібної торгівлі тютюновими виробами чи алкогольними напоями. Окрім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 є посадовою особою, відповідальною за продаж (реалізацію) тютюнових виробів.

За таких обставин, ОСОБА_1 не може бути притягнутим до відповідальності за ч.1 ст.156 та ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки він не є суб`єктом вказаних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Суд зауважує, що згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється із суворим додержанням законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. В силу вимог ст. 256 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на диспозиції ч.1 ст.164 та ч.1 ст.156 КУпАП, за якими обвинувачується ОСОБА_1 зі сторони особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративні правопорушення, слід було надати суду належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування. А саме, що ОСОБА_1 дійсно здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями без отримання ліцензії на здійснення виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а також здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку.

Суд зауважує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

На підтвердження обставин, вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення та наявності у діях ОСОБА_1 складів інкримінованих адміністративних правопорушень, особа уповноважена на складання протоколів про адміністративні правопорушення надала суду:

- протоколи про адміністративні правопорушення серії ГР №223143 від 26.05.2023, серії ВАБ №823463 та ВАБ №823462 від 02.06.2023, відповідно до яких викладено суть правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_1 за ч.1 ст. 156 КУпАП та за ч.1 ст.164 КУпАП;

- акти вилучення від 26.05.2023 та 02.06.2023 відповідно до яких за адресою місця проживання ОСОБА_1 , а саиме АДРЕСА_2 вилучено алкогольні та тютюнові вироби;

- квитанції про отримання на зберігання речових доказів №17 від 27.05.2023, №19 та №20 від 03.06.2023.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №223143 від 26.05.2023 долучено письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідно до яких він вказує, що здійснював продаж тютюнових виробів та алкогольних напоїв та письмові пояснення ОСОБА_2 , яка вказала, що ОСОБА_1 здійснює продаж алкогольних напоїв та тютюну. Зазначені пояснення є неконкретними, без зазначення часу та конкретних фактів торгівлі, протирічать показам ОСОБА_1 , наданих ним у судовому засіданні та не підтверджуються будь-якими іншими доказами, а тому викликають сумніви в їх достовірності та не можуть бути взяті до уваги судом при прийнятті рішення.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких належних та допустимих доказів, на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 особисто та безпосередньо здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями без марок акцизного податку та без відповідної ліцензії, оскільки протоколи про адміністративні правопорушення, як і матеріали додані до них - не містять відомостей та документів, які б підтверджували ці факти. Жодного факту реалізації тютюнових виробів та алкогольних напоїв не задокументовано. Сам факт виявлення та вилучення тютюнових виробів, що зафіксований у протоколах про адміністративні правопорушення та актах вилучення не може свідчити про реалізацію цих товарів, оскільки до матеріалів справи не долучено будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження цього.

При цьому, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів.

Однак в протоколах про адміністративні правопорушення лише формально зазначено, що ОСОБА_1 здійснював реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без отримання ліцензії, однак не вказано осіб, яким він реалізовував товар, за якою ціною здійснював таку реалізацію, чи існувала регулярність таких послуг, не вказано жодного свідка, який би міг підтвердити конкретні факти продажу.

Крім того, ч.1 ст.156 та ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачають накладення штрафу разом з конфіскацією предметів торгівлі й грошей, одержаних внаслідок вчинення цих адміністративних правопорушень, проте в матеріалах справи відсутні дані про гроші, отримані від реалізації.

Надавши оцінку зібраним по справі доказам суд дійшов переконання, що матеріали справи не містять достатньо доказів, що дають підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст.156. ч. 1 ст. 164 КУпАП. Адже обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду особою, уповноваженою на складання протоколу, не надано та в ході судового розгляду не встановлено.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, які ставляться у вину особі та складають склад адміністративного правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.164 та ч.1 ст.156 КУпАП.

Таким чином, дослідивши усі матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.164 та ч.1 ст.156 КУпАП.

В силу вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Аналізуючи положення ст. 265 КУпАП, враховуючи конкретні обставини справи, а також той факт, що в діях ОСОБА_1 відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.164 та ч.1 ст.156 КУпАП і справа підлягає до закриття, суд дійшов висновку, що вилучені співробітниками поліції під час складення протоколів про адміністративні правопорушення алкогольні та тютюнові вироби не є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, а тому в рамках даної справи про адміністративні правопорушення суд не уповноважений приймати рішення щодо цього майна у відповідності до ст.265 КУпАП.

В той же час, відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

З огляду на вищезазначене, враховуючи положення ст.321 ЦК України, алкогольні та тютюнові вироби, вилучені 26.05.2023 та 02.06.2023 у ОСОБА_1 відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення серії ГР №223143 від 26.05.2023, серії ВАБ №823463 та ВАБ №823462 від 02.06.2023 та актів вилучення від 26.05.2023 та 02.06.2023 і передані на зберігання до ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області згідно квитанцій №17 від 27.05.2023, №19 та №20 від 03.06.2023, підлягають поверненню власнику.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 156, 164, 245, 247, 251, 265, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження матеріали про адміністративні правопорушення за номерами №136/900/23 (провадження №3/136/287/23), №136/943/23 (провадження №3/136/300/23) та №136/944/23 (провадження №3/136/301/23) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та присвоїти єдиний унікальний номер судової справи №136/900/23 (провадження №3/136/287/23).

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156, ч.1 ст.164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Алкогольні напої та тютюнові вироби, вилучені 26.05.2023 та 02.06.2023 у ОСОБА_1 відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення серії ГР №223143 від 26.05.2023, серії ВАБ №823463 та ВАБ №823462 від 02.06.2023 та актів вилучення від 26.05.2023 та 02.06.2023 і передані на зберігання до ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області згідно квитанцій №17 від 27.05.2023, №19 та №20 від 03.06.2023 - повернути власнику.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя О.Д. Іванець