ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 Справа №607/9796/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

секретаря судового засідання Крук А. В.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, адвоката Колцуняка Ю. В.,

розглянувши матеріали, що надійшли із відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

27 травня 2023 року о 12 год. 10 хв. на вул. Микулинецька у м. Тернопіль водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фольксваген Джетта, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонено. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Колцуняк Ю. В. у судовому засіданні підтримав подане раніше клопотання про закриття провадження у справі. У вказаному клопотанні, покликаючись на положення КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103 (далі Порядок), захисник зазначив, що:

1)наявне у матеріалах справи направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, йому не було надане та з ним він не ознайомлювався до направлення справи в суд. З цього випливає, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. А сама по собі пропозиція працівників поліції з проханням проїхати в заклад охорони здоров`я не може свідчити про дотримання процедури. Адже така пропозиція повинна підтверджуватись відповідним документом направленням на проведення такого огляду.

2)прилад «Драгер», який ОСОБА_1 хотіли дати продувати, він не бачив та не знав чи він взагалі є у працівників поліції. Підтвердженням даних обставин є долучений працівниками поліції до даного протоколу відеозапис (складається з двох частин). Перша частина спостерігаються дії працівників поліції, які підійшли до водія автомобіля марки «ВОЛЬКСВАГЕН ДЖЕТТА» та склали на нього постанову про порушення правили дорожнього руху. Надалі, після складання постанови, якимось чином працівник поліції почув від ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота, що не відповідає дійсним та фактичним обставинам справи, адже він не вживав жодних алкогольних напоїв, їхав додому з магазину разом з сином. Його обурило таке ставлення працівників поліції і тому він не зміг виконати їхні вимоги, оскільки вважав їх не законними;

3)при складанні протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено права, з поміж яких право на отримання права на захист (право скористатись послугами адвоката);

4)відсутня безперервність відеозапису з моменту зупинки до завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що також є неприпустимим;

5)на місці зупинки перед проведенням огляду на стан сп`яніння особу, яка підлягала огляду на стан сп`яніння, не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу;

6)поліцейським не поінформовано ОСОБА_1 про необхідність проїхати в медичний заклад для проведення медичного освідування на перевірку стану алкогольного сп`яніння. На місці зупинки йому взагалі не повідомляли про те, що виписане направлення в медичний заклад та не показували таке.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину заперечив, підтримавши позицію свого захисника. Пояснював, що працівники поліції дійсно зупинили його та повідомляли причину зупинки керування автомобілем без паска пасивної безпеки, що він визнав і постанову не оскаржував. Поліцейський запропонував йому вийти з транспортного засобу, а в подальшому пропонував продути «Драгер» або їхати в лікувальний заклад, однак він був з малою дитиною, а тому відмовився.

Заслухавши заперечення ОСОБА_1 , адвоката Колцуняка Ю. В., в сукупності із вивченими в судовому засіданні матеріалами, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення встановлено, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення доведена наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 004915 від 27 травня 2023 року; матеріалами відеозапису; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 травня 2023 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7062157 від 27 травня 2023 року.

Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно із п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 004915 від 27 травня 2023 року, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерськоакушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У відповідності до вказаних норм Порядку ОСОБА_1 поліцейським запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від чого він відмовився.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п. 6 Порядку).

На виконання вказаних вимог інспектором поліції складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 також відмовився, що підтвердив в судовому засіданні, мотивуючи свою відмову тим, що з ним перебувала малолітня дитина.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я) (п. 7. Розділу І Інструкції).

Згідно п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відтак, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 004915 від 27 травня 2023 року стосовно ОСОБА_1 дії працівників поліції відповідали процедурі, яка визначена законом.

Посилання захисника на те, що на місці зупинки перед проведенням огляду на стан сп`яніння особу, яка підлягала огляду на стан сп`яніння, не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції таке інформування здійснюється перед проведенням огляду на стан сп`яніння, а, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився від такого.

Захисник стверджує, що поліцейським також не поінформовано ОСОБА_1 про необхідність проїхати в медичний заклад для проведення медичного освідування на перевірку стану алкогольного сп`яніння. При цьому із відеозапису 0000000__0016 (06 хв. 31 сек., що відповідає фактичному часу 12:24:33) вбачається, що працівником поліції роз`яснено порядок здійснення огляду. Коли ОСОБА_1 відмовився проходити огляд із застосування Драгера, працівник поліції запитав: «а в лікарні?», на що той відповів: «ні». Після цього поліцейський каже ОСОБА_1 : «Я вам казав за відмову від проходження складається адміністративний протокол».

Покликання захисника на те, що при складанні протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено права, зпоміж яких право на отримання права на захист (право скористатись послугами адвоката) спростовується оглядом відеозапису 0000000__0016, на якому вбачається, що безпосередньо перед складанням протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський каже: «у зв`язку із складанням протоколу» та роз`яснює йому права, передбачені ст. 268 КУпАП (11 хв. 03 сек. відеозапису, що відповідає фактичному часу 12:29:06).

Не вбачає суд і підстав для визнання недопустимим доказом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, оскільки такий відеозапис відповідає вимогам п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, згідно якого, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Той факт, що відеозапис наданий суду складається з декількох частин не свідчить про недотримання вимог щодо безперервності відеофіксації, оскільки на ньому чітко зафіксовано, зокрема рух, момент і причину зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , виявлення ознак алкогольного сп`яніння, пропонування працівником поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в лікувальному закладі, а в подальшу відмову від проходження такого огляду, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності також не заперечував і в судовому засіданні.

Отож, зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

За даних обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, його вік, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, а тому доходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 401, 130, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч),00 грн, який стягнути в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість),80 грн в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 3001 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільсьої області Герчаківська О. Я.