ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1381/23 Справа № 213/3010/22 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Чумаченко С.О., за участю захисника Дороша С.П., діючого в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, ОСОБА_1 09.11.2022 року о 22 годині 52 хвилин в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, по вул. Каткова, навпроти будинку № 57 керував транспортним засобом «Ford Mondeo» днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місті зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову судді першої інстанції. Провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Відповідно до п.6 розділу ІІ « Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що зніжують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місті зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Співробітниками поліції не було зазначено підстав зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим і не було підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Матеріали справи не містять доказів, що співробітниками поліції ОСОБА_2 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП. Відеозапис надано не у повному обсязі, тому вважає його неналежним доказом. Строк на подачу апеляційної скарги пропущено з поважних причин, оскільки захиснику про прийняту судом постанову стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 31.05.2023 року після телефонного повідомлення ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився. Належним чином повідомлений про день та місце апеляційного розгляду. Заяв про відкладення слухання справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді має бути поновлений, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.

Протоколом серії ААД № 138870 від 09.11.2022 року про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_3 09.11.2022 року, о 22 годині 52 хвилин, в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, по вул. Каткова, навпроти будинку № 57 керував транспортним засобом «Ford Mondeo» днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місті зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Направленням водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння у КЗ КПНД ДОР від 09.11.2022 р., в якому також зафіксовані виявлені у ОСОБА_3 ознаки алкогольно сп`яніння. Огляд не проведено у зв`язку з відмовою.

Рапортом поліцейського від 09.11.2022 року, з якого вбачається, що було зупинено автомобіль «Ford Mondeo» днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 . В ході спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає дійсності. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що він відмовився.

Відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та йому було запропоновано пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

До протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснень або зауважень не надав.

Не заслуговують на увагу доводи захисника, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме дослідженим відеозаписом, протоколом про адміністративне правопорушення та рапортом поліцейського від 05.09.2022 року.

З відеозапису вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено причину зупинки транспортного засобу та останній не заперечував факту керування транспортним засобом. Під час перевірки документів поліцейський виявив запах алкоголю з порожнини рота водія. ОСОБА_2 , не заперечував, що вжив алкоголь, у зв`язку з чим поліцейський запропонував водію пройти огляд на стан сп`яніння на місті зупинки за допомогою технічного приладу Драгер та у медичному закладі, на що ОСОБА_2 відмовився.

Щодо доводів апелянта про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. На відеозапису відображено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Тобто вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо тверджень захисника про необхідність присутності двох свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, то апеляційний суд зазначає, що присутність таких є необхідною у разі, якщо немає можливості застосування технічних засобів відеозапису, на що вказує ст. 266 КУпАП. Однак така можливість була реалізована працівниками поліції, оскільки при огляді застосовувались технічні засоби відеозапису. Матеріали вказаного відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили водія від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено працівниками поліції, спростовуються матеріалами справи, зокрема, відеозаписом з боді-камери поліцейського та рапорту поліцейського, з яких слідує, що причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 слугував факт його пересування автомобілем містом під час дії комендантської години. Тому суд вважає, що зупинку транспортного засобу здійснено у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Не заслуговують на увагу як безпідставні доводи захисника про не роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами та обов`язками, оголошено ознаки алкогольного сп`яніння та повідомлено про час та місце розгляду справи.

Доводи апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діяхОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Постанову судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя