Провадження №: 3-зв/755/12/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва Іваніної Юлії Вікторівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення №755/10997/23 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва Іваніної Ю.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 755/10997/23 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 в межах розгляду вказаної справи було подано клопотання про призначення судової експертизи зразка біологічного середовища, який зберігається у закладі охорони здоров`я. Як зазначає заявник, суддя «відмовилась реагувати» на заявлене клопотання. Враховуючи наведене, вважає, що суддя при розгляді справи є упередженою та позбавила його доступу до правосуддя, з огляду на непризначення нею експертизи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявлений відвід підтримав, наполягав на його задоволенні. Ґрунтовних додаткових пояснень не надав.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які передбачають та регламентують порядок розгляду заяви про відвід або самовідвід.

В той же час, для забезпечення виконання положень ст. 1 КУпАП, при вирішенні питання про відвід судді має бути застосований принцип аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які виключають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Водночас, статтею 129 Конституції України встановлюється, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Положення ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неупередженість судді при розгляді справи презюмується, що викладено у рішеннях по справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко та Мартиненко проти України».

Для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції питання безсторонності судді має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, Європейським судом визначено про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, п.38).

У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм. У зазначеному рішенні ЄСПЛ нагадав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Зазначену позицію закріплено також у рішенні Великої Палати Верховного суду у справі №908/137/18 від 04.02.2020 згідно якої вказано, що для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід та наданих на підтвердження наведених у ній доводів документів, заявлений ОСОБА_1 відвід фактично зводиться до незгоди останнього із процесуальними рішеннями судді Іваніної Ю.В. при здійсненні нею розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Втім, незгода з діями судді не дає підстав стверджувати про упередженість судді Іваніної Ю.В. та не може бути підставою для її відводу.

Так, з наведених заявником та перевірених суддею доводів не вбачається підтверджень того, що суддя Іваніна Ю.В. є упередженою чи такою, що дала підстави сумніватися в її об`єктивності, безсторонності та неупередженості, оскільки будь-яких об`єктивних підтверджень доводів заявника щодо упередженості судді Іваніної Ю.В., судді надано не було.

В той же час, суддя зазначає, що Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено порядок апеляційного оскарження постанов суду. Такими чином, за результатами розгляду справи щодо ОСОБА_1 останній буде наділений правом оскаржити судове рішення у разі незгоди із ним.

Враховуючи те, що заявлений ОСОБА_1 відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про упередженість судді Іваніної Ю.В. та інших підстав, що виключають можливість розгляду нею справи, тощо, заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 246, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва Іваніної Юлії Вікторівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Єдиний унікальний номер № 755/10997/23, провадження 3/755/5148/23), - відмовити.

Копію постанови направити судді Дніпровського районного суду м. Києва Іваніній Юлії Вікторівні для відома.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: М.Г. Сазонова