ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3018/23 Номер провадження 33/814/1648/23Головуючий у 1-й інстанції МУРАШОВА Н. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Владімірову Р.В., за участі адвоката Маслій В.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Маслія Віктора Миколайовича на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 22 серпня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 22 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило 17000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 19 липня 2023 року близько 00 год. 44 хв. в м. Кременчук Полтавської області по вул. Локомотивна, буд.4, він керував транспортним засобом Mercedes Benz МL 350, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Проте відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Маслій Віктор Миколайович, подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 22 серпня 2023 року, та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова була прийнята судом з порушенням норм КУпАП, викладені в ній висновки є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та є необґрунтованими.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що 19.07.2023 року близько 00 год. 44 хв. в м. Кременчуці по вул. Локомотивна, 4 ОСОБА_1 знаходився у власному автомобілі, а сам автомобіль перебував у нерухомому стані на узбіччі. Відтак, стверджує, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом.

Крім того, посилається на те, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не є безперервним, відтак огляд мав проводитися із залученням двох свідків.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що про розгляд справи на 22.08.2023 року він не був повідомлений. З матеріалами справи ознайомився лише 06.09.2023 року, після чого подав 14.09.2023 року апеляційну скаргу.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 липня 2023 року близько 00 год. 44 хв. в м. Кременчук Полтавської області по вул. Локомотивна, буд.4, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz МL 350, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Проте відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №394986, складеному 19.07.2023 року інспектором взводу 2 роти 3 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Демчук А.Ю., направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.07.2023 року о 01 год. 00 хв., постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7358233, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. по факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz МL 350, д.н.з. НОМЕР_1 , 19.07.2023 року о 00:44:43 год. в м. Кременчук по вул. Локомотивна,буд. 4, та не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, чим порушив п.2.4.а ПДР, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом, суд відхиляє, зважаючи на наступне.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що 19 липня 2023 року 00 год. 23 хв. в м. Кременчук по вул. Локомотивна, буд.4, рухається транспортний засіб Mercedes Benz МL 350, д.н.з. НОМЕР_1 , який на вимогу поліції зупиняється, і з місця водія виходить ОСОБА_1 . Працівники поліції представилися, пояснили причину зупинки, повідомили про відео фіксацію, роз`яснили права. На питання працівників поліції: "куди їхали в комендантську годину?", - ОСОБА_1 відповів: "додому". При цьому ОСОБА_1 просив працівників поліції вимкнути камери, щоб вирішити питання, на що йому було відмовлено. На вимогу працівників поліції пред`явити посвідчення водія ОСОБА_1 відмовився, почав заперечувати факт керування ним транспортним засобом. Відтак, щодо нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відтак, суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 зазначеним вище транспортним засобом належними та допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи.

Щодо тверджень апелянта про те, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не є безперервним, відтак огляд мав проводитися із залученням двох свідків, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що о 00:33 год. працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що під час спілкування у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю с порожнини рота, порушення координації рух, хитка хода, почервоніння обличчя, з цих підстав запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Проте ОСОБА_1 повідомив, що буде проходити огляд на стан сп`яніння у лікаря в медичній установі. Тоді працівники поліції запропонували ОСОБА_1 вимкнути двигун в його автомобілі, зачинити його, разом з ними в службовому автомобілі проїхати до медичної установи. У відповідь ОСОБА_1 повідомив, що поїде до лікаря в медичну установу лише самостійно на своєму автомобілі, й через 15 хвилин він буде чекати там працівників поліції.

Але працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що у нього виявили явні ознаки алкогольного сп`яніння, а тому він відсторонений від керування транспортним засобом, для проведення огляду на стан сп`яніння в медичну установу його доставлять працівники поліції в службовому автомобілі. Такий діалог між працівниками поліції та ОСОБА_1 повторювався до 01:07 год., й працівники поліції неодноразово роз`яснювали водію, що така його поведінка буде розцінена як відмова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після чого о 01:07 год. працівник поліції повторно роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомив про те, що зараз буде складати протокол про адміністративне правопорушення за відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 продовжив вимагати самостійно на своєму автомобілі їхати до медичного закладу, відмовлявся їхати до медичного закладу на службовому автомобілі працівників поліції. Тоді о 01:10 год. працівник поліції почав складати протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, який зачитав йому о 01:36 год., повідомив про місце і час слухання справи в суді, запропонував надати письмові пояснення.

Із наведеного вбачається, що відеозапис, долучений до матеріалів справи відповідає критерію безперервності, адже зафіксовано всі дії працівників поліції від моменту зупинки транспортного засобу до закінчення оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відтак, залучення двох свідків при проведенні огляду не вимагалося.

Інші доводи апелянта не спростовують встановлених в ході апеляційного перегляду фактів керування ОСОБА_1 вказаним вище транспортним засобом та факту його відмови від проходження огляду, а тому суд не бере їх до уваги.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Хабардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 22 серпня 2023 року задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвоката Маслія Віктора Миколайовича строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Маслія Віктора Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 22 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин