Справа №705/1914/23
3/705/1101/23 ПОСТАНОВА
18.12.2023 м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши матеріали, що надійшли з ВПД №2 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ТОВ «Агроальянс Логістік», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №185172 від 26.03.2023 року, ОСОБА_1 26.03.2023 на а/д М-30 556км С-Т-К-З блокпост №13 керував автомобілем MAN д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, продув прилад Драгер Alcotest 3616 на нагрудну камеру 0044, який показав 0,46‰ при допустимій нормі 0,20‰, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно 26.03.2023 року керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки він не погоджувався з результатом тесту на приладі Драгер і просив поліцейського провести огляд в лікарні та не бажав підписувати протокол, однак працівник поліції, який складав протокол, йому відмовив та почав погрожувати тим, що конфіскує на потреби ЗСУ ТЗ, яким він керував. В цей момент відеозапис поліцейським не вівся. Оскільки йому була висунута така погроза, він все підписав і більше не заперечував. Також зауважив, що відеозапис керування автомобілем поліцейський здійснював на мобільний телефон вже після продуву приладу Драгер та після того як його попросили перепаркувати автомобіль.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Іващенко О.П. В, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складений з порушеннями ст.ст.256, 266 КУпАП, а тому справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які можуть вказувати на керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що в протоколі ніде не зазначено, в якому районі та області відбулася зазначена подія, а тому не зрозуміло чи дійсно вказана ділянка дороги підпадає під юрисдикцію Уманського міськрайонного суду Черкаської області; не зазначено технічні характеристики засобу, за допомогою якого здійснювалась фіксація події правопорушення, а запис зроблений вказаним пристроєм не є безперервним, що дає підстави сумніватись у його достовірності; після продуву алкотестера водієм ОСОБА_1 на відео не видно, який він показав результат. Крім того, на відеозаписі не зафіксовано пропозиції працівника поліції здійснити огляд в медичному закладі. Також, працівниками поліції не було роз`яснено водієві ОСОБА_1 його права відповідно до ст.268 КУпАП.
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та врахувавши позицію захисника Іващенка О.П., дослідивши письмові матеріали справи, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п.2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 2 розділу 1 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно пунктів 6 та 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
Суд всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі докази в справі про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Факт вчинення правопорушення та винуватість ОСОБА_1 підтверджується наявними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №185172 від 26.03.2023; роздруківкою тесту №5085 від 26.03.2023 з технічного приладу DRAGER ALCOTEST 6810 з результатом 0,46 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`янінні з використанням спеціальних технічних засобів та матеріалами відеозапису, який здійснений поліцейським за допомогою технічного засобу під час проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, доданими до протоколу ААБ №185172, на якому зафіксовано обставини проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та його результат. Зазначені докази , досліджені судом, не викликають будь-яких об`єктивних сумнівів в їх достовірності.
Суд не враховує заперечення ОСОБА_1 та його захисника Іващенка О.П., оскільки наведені ними обставини не свідчать про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та твердження захисника, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та повністю спростовуються наявними матеріалами провадження.
Так, з перегляду наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння був ознайомлений з результатом тесту та будь-яких заперечень до нього не надав. Крім цього, при ознайомленні з протоколом самостійно надав письмові пояснення щодо згоди з результатом огляду, однак маючи можливість заперечувати його результат, таким правом не скористався з незрозумілих причин.
На підтвердження обставин щодо погроз з боку працівників поліції будь-яких доказів цього ОСОБА_1 та його захисник до суду не надали.
За таких обставин зміна показів ОСОБА_1 судом сприймається як намагання знайти шляхи уникнення від адміністративної відповідальності.
Суд не приймає до уваги посилання захисника на недійсність проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння через порушення поліцейськими вимог ст.266 КУпАП та невідповідність процедури оформлення поліцейським протоколу та матеріалів про адміністративне правопорушення з огляду на те, що за наявного та зафіксованого належним чином результату огляду на стан сп`яніння відсутня будь-яка необхідність складання поліцейським направлення водія на проходження такого огляду в лікарні.
Отже твердження ОСОБА_1 та його захисника не узгоджуються з наявними матеріалами справи, а тому не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи оскільки повністю спростовуються наявними матеріалами провадження.
Таким чином, суд вважає, що законодавчо визначені вимоги щодо порядку проходження огляду на стан сп`яніння працівником поліції дотримані.
Щодо посилання захисника на невизначеність місця вчинення правопорушення суд зазначає наступне.
У відповідності до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 11.06.2004 №11 питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.
Оскільки ОСОБА_1 під час судового розгляду не заперечувались обставини керування та зупинки автомобіля під його керуванням за обставин, вказаних в протоколі, а також не надано будь-яких інших відомостей, які б ставили під сумнів підсудність даної справи за місцем вчинення правопорушення, то вказана захисником обставина, на думку суду, не може бути підставою для обґрунтованого сумніву щодо неможливості розгляду вказаної справи компетентним судом.
Отже ОСОБА_1 та його захисником не надано суду достатніх та належних доказів, які б спростовували або ставили під сумнів обставини, зафіксовані на відеозапису та викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
За таких обставин суд не вбачає підстав для закриття справи за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів для ухвалення остаточного рішення і вищевказані досліджені докази, на переконання суду, є належними та допустимими, а також відповідають змісту протоколу про адміністративне правопорушення та підтверджують викладені в ньому обставини.
На підставі наведеного вище, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, що в сукупності узгоджуються між собою, суд приходить до переконання, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підлягає притягненню до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ч.1 ст.130 ст. ст. 40-1, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачено не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Копію постанови направити ОСОБА_1 до відома.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р.В. Піньковський