П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року м. Київ

Справа № 756/6081/22

Провадження: № 33/824/289/2023

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Таранова Станіслава Ігоровича в інтересах ОСОБА_1

на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року, винесену під головуванням судді Діденко Є.В.,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: НГУ 3037,

у с т а н о в и л а :

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Таранов С.І. в інтересах ОСОБА_1 11 жовтня 2022 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем. Такого факту не зафіксовано і на наявних в матеріалах справи відеозаписах. Зазначив і про те, що ОСОБА_1 було направлено на огляд на стан сп`яніння до медичного закладу, з наявного в матеріалах справи направлення вбачається, що ОСОБА_1 прибув до медичного закладу, що спростовує факт відмови останнього від проходження огляду. Зауважує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

У апеляційній скарзі адвокат Таранов С.І. в інтересах ОСОБА_1 також порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання обґрунтоване тим, що ним було подано апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження - 21 вересня 2022 року, однак вона була повернена постановою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року, яку він отримав 07 жовтня 2022 року.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ст. 289 КУпАП у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Обмеження на реалізацію право на оскарження, яке може полягати у не поновленні строку скаржнику, порушить саму суть права. Фактично, без поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник буде позбавлений на реалізацію важливого елемента права на справедливий суд, як право на звернення до апеляційного суду за захистом своїх прав.

Як убачається із матеріалів справи, адвокат Таранов С.І. в інтересах ОСОБА_1 вперше звернувся із апеляційною скаргою в межах 10-ти денного строку на апеляційне оскарження. Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. Адвокат Таранов С.І. подав повторно апеляційну скаргу в межах 10-ти днів з моменту повернення апеляційної скарги апеляційним судом.

З метою доступу до правосуддя, доходжу висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду пропущений скаржником з поважних причини, а тому клопотання адвоката Таранов С.І. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення адвоката Щевича О. О. в інтересах ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеозаписи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, суд посилався на дані, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, направленні водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за текстом Інструкція).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 08 липня 2022 року о 22 годині 40 хвилин в м. Києві по вул. Полярна ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL ASTRA, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис з місця події, вважає за необхідне навести послідовність зафіксованих на ньому обставин.

Як встановлено судом та убачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, поліцейські намагалися зупинити водія транспортного засобу OPEL ASTRA, державний номер НОМЕР_1 , який під час руху порушив правила ПДР. Однак, водій вказаного транспортного засобу не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу та продовжив рух. Працівники поліції розпочали переслідування транспортного засобу OPEL ASTRA, державний номер НОМЕР_1 , який після вказаного відразу зупинився (22 год 43 хв. 53 с.).

Після зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівником поліції було повідомлено про причину зупинки, а саме порушення правил дорожнього руху ( рух зустрічною смугою, не виконання вимоги про зупинку). ОСОБА_1 погодився із наявністю порушення ПДР та просив надати можливість продовжити рух. (22 год. 45 хв. 38 с.- 22 год. 47 хв. 58 с).

В ході спілкування з водієм, працівник поліції виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі. ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкоголю, однак при спілкуванні з працівниками поліції неодноразово уникав відповіді на поставлене працівником поліції питання щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або у лікаря-нарколога. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виявив та не висловив згоди на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, такі дії водія були розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки будь-якої альтернативи чинним законодавством не передбачено (22 год. 50 хв. 00 с. - 23 год. 01 хв. 45 с.).

Вказані дії ОСОБА_1 розцінюються судом як такі, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи відеозаписи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що працівниками поліції процедура проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння проведена з дотриманням вимог закону. Підстав, які б могли стати підставою для визнання такого огляду недійсним, судом не встановлено.

Вищевикладені обставини, які чітко зафіксовані на наявному в матеріалах справи відеозаписі, спростовують доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був за кермом та не керував автомобілем, а притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставним.

Вказаний відеозапис містить необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи, та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення, а тому такий доказ відповідає вимогам ст. 251 КУпАП.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.

Наявність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не свідчить про його згоду на проведення такого огляду в медичному закладі та те, що ОСОБА_1 було доставлено до закладу охорони здоров`я. Складення працівниками поліції такого направлення відбувається у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським. Як встановлено вище, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння якна місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

За встановлених у справі обставин та наявних в матеріалах справи доказів у суду немає підстав ставити під сумнів дотримання працівниками поліції встановленої законом процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольногосп`яніння.

При цьому, як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і на наявному в матеріалах справи відеозаписі ОСОБА_1 не висловив жодних заперечень щодо незаконності його зупинки працівниками поліції, процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та/або будь-яких інших неправомірних дій щодо нього з боку працівників поліції.

Також не приймаються до уваги суду посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки вказана обставина в розумінні вимог закону не звільняє від відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 ЦПК України.

Окрім того, з дослідженого відеозапису убачається, що ОСОБА_1 не виявив наміру рухатись далі на автомобілі, який знаходився на узбіччі автодороги, та вказав про те, що автомобіль після закінчення дії комендантської години на території України буде переміщено уповноваженою ним особою.

Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового рішення та спростовували висновки суду першої інстанції, ні ОСОБА_1 , ні його адвокатом під час апеляційного розгляду справи наведено не було.

Підсумовуючи викладене, вважаю, що доводи скаржника не спростовують наявні в матеріалах справи докази та встановлені обставини, а тому, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є правильним.

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).

Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу, а тому дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак підстави для скасування постанови Оболонського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання адвоката Таранова Станіслава Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року задовольнити.

Поновити адвокату Таранову Станіславу Ігоровичу в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Таранова Станіслава Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома