Дата документу 14.06.2023Справа № 554/4238/23
Провадження № 3/554/1960/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Січиокно Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 433839 від 09 травня 2023, 09 травня 2023 року, о 22 год 36 хв, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки HYUNDAI TUCSON 2.0, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Стрітенській, № 26 у м.Полтаві в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9-А ПДР. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням Alcotest 6820 Drager прилад ARHK 033 прилад ARHH - 0644, за результатом якого вміст алкоголю у видихаємому повітрі становить 1,54 ‰, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, приходжу до такого висновку.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за керування особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в разі, якщо особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Судом було досліджено відеозаписи з нагрудних бодікамер поліцейських № 470227 та № 469263, які долучені до протоколу ініціатором його складення. Зі змісту відеозаписів слідує, що після зупинки транспортного засобу HYUNDAI TUCSON під керуванням ОСОБА_1 працівником поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку з чим запропоновано їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager, в медичному закладі охорони здоров`я або ж відмовитися від проходження такого огляду. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності спочатку чітко та конкретно вказала, що вона відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, на що інспектор поліції зазначив, що це буде розцінено, зокрема як «визнання нею своєї вини у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння». Після цього, ОСОБА_1 неоднозначно, але погодилася пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Drager Alkotest, однак, при його проходженні, як це слідує зі змісту відеозапису, умисно вчиняла дії з метою ухилення від цього, зокрема, на неодноразові вимоги поліцейського видихати повітря в достатній кількості від себе, вдихала його в себе або ж видихала в недостатньому об`ємі для того аби прилад зафіксував результат тесту. Вцілому, ОСОБА_1 декілька разів продувала газоаналізатор Drager Alkotest, мундштук якого жодного разу не змінювався поліцейським. До того ж, в ході проведення процедури вона неодноразово наголошувала на тому, що вона не бажає проходити огляд на стан сп`яніння, на проходженні якого інспектор поліції фактично наполягав.

Суд зазначає, що відповідно до положень п. п. 6 і 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На підтвердження факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння ініціатором складення протоколу надано до суду Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 3), зі змісту якого слідує, що цей огляд проведений у зв`язку з виявленням ознак сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та виражене тремтіння пальців рук. Огляд проводився за допомогою Alcotest 6820 прилад ARHK 0033 тест 1069 Drager, результат якого позитивний 1,54 ‰, а також долучено відповідну роздруківку (чек) з приладу (а. с. 2).

Разом із цим, в обґрунтування своїх заперечень, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду надано виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2309 від 10 травня 2023 року КП «3-я Міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», зі змісту якої слідує, що тест на алкоголь в крові № 1789 (забір 10 травня 2023 року о 01 годині) становить 0,0 ‰.

Підстав сумніватися в об`єктивності цього тесту судом не встановлено. Проходження огляду зі сплином більше двох годин з моменту наведеного в протоколі ініціатором його складення факту виявлення ОСОБА_1 нібито в стані алкогольного сп`яніння, на думку суду, не є тією обставиною, яка б зумовлювала визнання недійсним результат цього тесту, з огляду на те, що це запізнення є незначним та становить приблизно тридцять хвилин, так як зі змісту протоколу слідує, що факт правопорушення виявлено 09 травня 2023 року, о 22 год 36 хв, до КП «3-я Міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» остання була прибула 10 травня 2023 року, в 00 год 30 хв, а забір був здійснений того ж дня, о 01 годині. Суд враховує, що зі сплином часу ступінь алкогольного сп`яніння зменшується, однак з огляду на незначний проміжок часу запізнення щодо проходження медичного огляду, зважаючи на фактичні обставини події, не вважає, що факт спізнілого на приблизно тридцять хвилин проходження медичного огляду міг значно вплинути на результат тесту.

До того ж, як слідує з названої виписки при проходженні медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 предметом дослідження були зразки біологічного середовища, а саме використовувалась кров, а тому суд приймає до уваги результат цього тесту, який становить 0,0 ‰ вмісту алкоголю в крові останньої.

Натомість, аналізуючи долучені ініціатором складення протоколу докази на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, судом встановлено, що при використанні поліцейськими газоаналізатора Drager Alcotest, було порушено його експлуатаційні вимоги. Зокрема, зі змісту наданих відеозаписів не слідує, що перед використанням приладу Drager Alcotest особа, яка проводила огляд не торкалася саме тієї частини, яка була в контакті з губами порушниці, а також, що цей мундштук не контактував з будь-якими іншими предметами, що могло б бути підставою неточності та необ`єктивності тесту.

Разом із тим, зі змісту відеозапису чітко видно, що ОСОБА_1 продувала названий прилад вісім разів і лише на дев`ятий він показав відповідний показник, що могло суттєво вплинути на його результат, так як Інструкцією з експлуатації названого приладу чітко вказано, що для кожного нового виміру в обов`язковому порядку повинен використовуватися новий стерильний та змінний мундштук. У разі ж використання бувшого у вжитку мундштука ймовірна похибка цифрового показника газоаналізатора Drager.

На підставі встановлених вище фактів, суд зазначає, що сам по собі цифровий показник газоаналізатора Drager не може свідчити про факт перебування особи в стані сп`яніння, якщо матеріалами справи не доведено точність показників вказаного приладу. Зважаючи на встановлені обставини справи у своїй сукупності, з урахуванням того, що фактично одразу після складення протоколу ОСОБА_1 о 01 годині було встановлено, що вміст алкоголю в крові останньої становить 0,0 ‰, то суд приходить до висновку про те, що результат огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, який становить 1,54 ‰, не є беззаперечним доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а тому вважає, що поза розумним сумнівом цей факт не доведений.

Крім того, суд звертає увагу на грубе порушення працівниками поліції процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, регламентованої положеннями ст. 266 КУпАП, так як в даному конкретному випадку особа, яка притягається до адміністративної відповідальності чітко вказувала, що не бажає проходити огляд на стан сп`яніння ні на місці зупинки транспортного засобу, ні в закладі охорони здоров`я. Тобто, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням п. 2.5 ПДР та підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, вираженням об`єктивної сторони якої є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Натомість, ігноруючи викладене, інспектор патрульної поліції фактично наполягав на проходженні останньою огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та спонукав таким чином порушницю до вчинення певних дій, що є неприпустимим, наголошуючи на тому, що відмова буде розцінюватися, зокрема як «автоматичне визнання нею своєї вини у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння», що, в свою чергу, не відповідає дійсності, так як це є лише підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, розгляд якого, а відтак і встановлення наявності або відсутності вини особи у його вчиненні, згідно положень ст. 221 КУпАП належить до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Суд зазначає, що в цій справі наведені діяння водія ОСОБА_1 , в тому числі вчинення нею дії щодо ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підпадають під ознаки порушення п.2.5 ПДР, однак поліцейськими відмову від проходження такого огляду не зафіксовано.

Законодавством України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення, а встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Суд зазначає, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку притягнення особи до відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і будь які сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

На підставі викладеного, враховуючи обставини складення Протоколу, беручи до уваги докази, надані ініціатором складення протоколу до суду в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому вигляді, як вона виражена в Протоколі, оскільки не доведено, що остання керувала транспортним засобом саме в стані алкогольного сп`яніння, що виключає його склад в цілому та є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

провадження в справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.О.Січиокно