ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1936/23 Головуючий 1 інстанції Кісь Д.П.
Провадження № 33/818/607/23 Суддя суду апеляційної інстанції Курило О.М.
Категорія: ч.2 ст.212-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року Харківський Апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю її захисника Прядко О.О., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника правопорушниці на постанову Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.05.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.05.2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що складає 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави.

З постанови Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.05.2023 року вбачається, що за підписом ОСОБА_1 , всупереч вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації», не було надано запитувану інформацію:

-про виплати, нараховані та виплачені директору та головному бухгалтеру комунального підприємства «Харківський Дата Центр» (далі за текстом КП) за рахунок частки доходу, одержаного підприємствам, або з міського бюджету, у тому числі, як заробітна плата, премія, надбавка, грошова компенсація, матеріальна допомога, оплата відпустки тощо, шляхам зазначення відповідної суми та виду виплат за кожен місяць окремо за період останні шість місяців;

-про виплати, нараховані та виплачені заступнику(ам) директора КП за рахунок частки доходу, одержаного підприємством, або з міського бюджету, у тому числі, як заробітна плата, премія, надбавка, грошова компенсація, матеріальна допомога, оплата відпустки тощо, шляхом зазначення відповідної суми та виду виплат за кожен місяць окремо за період останні шість місяців;

-інформацію щодо факту витрачання КП коштів на послуги адвоката(ів) на представництво інтересів КП у судах, в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, у відносинах з підприємствами, установами та організаціями незалежно від підпорядкування, форм власності та галузевої належності, у відносинах з рили та фізичними особами у період з липня 2022.

За вказане правопорушення передбачена відповідальність за ч.2 ст.212-3 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову захисник правопорушниці подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.05.2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що не згоден з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що справа була розглянута без присутності правопорушниці, оскільки ОСОБА_1 не отримувала повістку. Крім того, зазначає, що лист з повісткою помилково було отримано працівником комунального підприємства «Жилкомсервіс» на прізвище ОСОБА_2 , а в подальшому цей лист було повернуто на відділення пошти як помилково вручене.

Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ч.1 ст.256 КУпАП, бо в ньому не зазначено жодних персональних даних особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На думку захисника це призвело до ухвалення незаконного судового рішення, оскільки не було належним чином ідентифіковано особу правопорушниці.

Наголошує, що суд незаконно призначив покарання за вчинення адміністративного правопорушення, так як на час розгляду справи судом завершились строки накладення стягнення, передбачені ст.38 КУпАП.

Захисник вважає, що директор КП необґрунтовано визнано винною у ненаданні інформації щодо запиту від 15.12.2023 р., що стосувався коштів, витрачених на послуги адвокатів у 2020 році. Так, матеріалами справи не доведено, а правопорушником ніколи не визнавалось, що КП взагалі отримувало цей запит. Крім того, запитувана інформація у листі від 15.12.2022 р. не є публічною в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В доповнення своєї апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду запиту уповноважені особи комунального підприємства діяли на підставі положень чинного законодавства.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

ОСОБА_1 про дату та час розгляду апеляційної скарги була повідомлена належним чином, проте у судове засідання не з`явилася. Від захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Прядка О.О. надійшла заява з проханням проводити розгляд апеляційної скарги в режимі відеоконференції.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.ст.268, 294 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Прядко О.О. підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі і просив її задовольнити.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, суд першої інстанції послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 25.04.2023 р., який складений компетентною особою та відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, взяв до уваги скаргу ОСОБА_3 від 10.01.2023 р., запити ОСОБА_3 до КП «Харківський Дата Центр» від 13.12.2022 р., 15.12.2022 р., 20.12.2022 р., листи КП від 20.12.2022 р. № 02-2012-22 р. і від 26.12.2022 р. № 02-2612-22, лист Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 13.01.2023 р.; лист Представника Верховної Ради України з прав людини від 08.02.2023 р.; лист Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 23.03.2023 р.; лист відповідь КП «Харківський Дата Центр» від 03.04.2023 р.; лист Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 04.04.2023 р. та інші документи, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, а саме неповне надання інформації та ненадання відповіді на запит на інформацію.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Головним спеціалістом відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Бохваловим А.М. 25.04.2023 року складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.212-3 КУпАП.

В протоколі зазначено, зокрема, наступне.

У провадженні Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини перебувають скарги ОСОБА_3 (далі потерпіла) від 09.01.2023 р. щодо порушення комунальним підприємством «Харківський Дата Центр» її права на доступ до публічної інформації.

Як вбачається з матеріалів провадження, потерпіла на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» звернулась до КП із запитами:

- від 13.12.2022 р., у якому просила надати інформацію про виплати, нараховані та виплачені директору та головному бухгалтеру КП за рахунок частки доходу, одержаного підприємствам, або з міського бюджету, у тому числі. як заробітна плата, премія, надбавка, грошова компенсація, матеріальна допомога, оплата відпустки тощо, шляхам зазначення відповідної суми та виду виплат за кожен місяць окремо за період останні шість місяців;

- від 15.12.2022 р., у якому просила надати інформацію щодо факту витрачання КП коштів на послуги адвоката(ів) на представництво інтересів КП у судах, в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, у відносинах з підприємствами, установами та організаціями незалежно від підпорядкування, форм власності та галузевої належності, у відносинах з юридичними та фізичними особами у період з липня 2022 по теперішній час;

- від 20.12.2022 р., у якому просила надати інформацію про виплати, нараховані та виплачені заступнику (ам) директора КП за рахунок частки доходу, одержаного підприємством, або з міського бюджету, у тому числі, як заробітна плата, премія, надбавка, грошова компенсація, матеріальна допомога, оплата відпустки тощо, шляхом зазначення відповідної суми та виду виплат за кожен місяць окремо за період останні шість місяців.

У відповідь на запит від 13.12.2022 р. листом КП від 20.12.2022 р. № 02-2012-22 за підписом директора КП ОСОБА_1 потерпілій було надано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 15.12.2022 р. ОСОБА_1 за період з 2 кварталу 2022 року по 3 квартал 2022 року, а іншої запитуваної інформації надано не було.

У відповідь на запит від 20.12.2022 р. листом КП від 26.12.2022 р. № 02-2612-22 за підписом директора КП ОСОБА_1 потерпілій було надано довідку щодо нарахування заробітної плати заступника директора КП ОСОБА_5 за червень та липень 2022 року, а іншої запитуваної інформації надано не було.

При цьому потерпілій було запропоновано повторно подати запити з урахуванням положень Закону України «Про захист персональних даних».

На запит від 15.12.2022 р. відповіді КП не надало.

Отже, за результатами розгляду запитів ОСОБА_3 від 13.12.2022 р., 15.12.2022 р. та 20.12.2022 р. листами КП від 20.12.2022 р. № 02-2012-22 і від 26.12.2022 р. № 02-2612-22 за підписом ОСОБА_1 потерпілій не було надано запитувану інформацію:

- про виплати, нараховані та виплачені директору та головному бухгалтеру СП за рахунок частки доходу, одержаного підприємствам, або з міського бюджету, у тому числі, як заробітна плата, премія, надбавка, грошова компенсація, матеріальна допомога, оплата відпустки тощо, шляхам зазначення відповідної суми та виду виплат за кожен місяць окремо за період останні шість місяців;

- про виплати, нараховані та виплачені заступнику(ам) директора КП за рахунок частки доходу, одержаного підприємством, або з міського бюджету, у тому числі, як заробітна плата, премія, надбавка, грошова компенсація, матеріальна допомога, оплата відпустки тощо, шляхом зазначення відповідної суми та виду виплат за кожен місяць окремо за період останні шість місяців;

- інформацію щодо факту витрачання КП коштів на послуги адвоката(ів) на представництво інтересів КП у судах, в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, у відносинах з підприємствами, установами та організаціями незалежно від підпорядкування, форм власності та галузевої належності, у відносинах з рили та фізичними особами у період з липня 2022.

Відповідальність за ч.2 ст.212-3 КУпАП настає у разі порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП виражається у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до Законів України «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», «Про звернення громадян», «Про доступ до судових рішень» та «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом.

Стаття 5 Закону гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Стаття 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає перелік суб`єктів відносин у сфері доступу до публічної інформації.

Так відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Стаття 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлює, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: інформацією про стан довкілля; інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, юридичних осіб публічного права з числа розпорядників інформації, визначених у пункті 5 частини першої цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині надання відповідної інформації за запитами.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Стаття 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлює відповідальних осіб з питань доступу до публічної інформації:

Розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Відповідно до ст.24Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: 1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) не оприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6) несвоєчасне надання інформації; 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП.

По-перше, аргумент захисника про те, що справа була розглянута без присутності правопорушниці спростовується зворотнім повідомленням про вручення виклику до суду, яке наявне в матеріалах справи. Повістка була направлена за місцем вчинення правопорушення, тобто за місцем роботи ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 . Факт отримання повістки іншою особою не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

По-друге, зміст протоколу повинен відповідати вимогам, встановленим статтею 256 КУпАП. Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Уповноважена особа зазначає у протоколі всю наявну інформацію, що ідентифікує особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином, ч.1 ст.256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються всі наявні відомості про особу правопорушника. Вказаним нормативним актом не передбачено обов`язкове встановлення та/або зазначення у протоколі всіх можливих анкетних даних правопорушника, а саме: місця або дати народження, місця проживання та інших.

По-третє, відповідно до ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 р. зі змінами (станом на 25.05.1998 р.) при перевірці додержання органом (посадовою особою) встановленого ст.38 КУпАП строку застосування адміністративного стягнення судам слід мати на увазі, що при правопорушеннях, які тривають, зазначений строк обчислюється з дня виявлення правопорушення.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності).

Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

В даному випадку має місце триваюче правопорушення, тобто стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірки. Тобто моментом виявлення потрібно вважати день, коли було складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме 25.04.2023 р. Тому на час розгляду справи судом, а саме 15.05.2023 р. не завершились строки накладення стягнення, передбачені ст.38 КУпАП.

Крім того, захисник вважає, що запитувана інформація у листі від 15.12.2022 р. не є публічною в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до п.6 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію.

Статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено вичерпний перелік підстав для відмови в задоволенні запиту на інформацію, а саме у випадках коли: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

При цьому у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; дату відмови; мотивовану підставу відмови; порядок оскарження відмови; підпис (ч.4 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Згідно з частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень (частина друга статті 5 Закону України «Про захист персональних даних»).

У Рішенні Конституційного Суду України від 20.01.2012 р. № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України зазначено, що вирішуючи питання щодо конфіденційності інформації про особу, яка займає посаду, пов?язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, та членів її сім?ї, Конституційний Суд України виходить з такого, що належність інформації про фізичну особу до конфіденційної визначається в кожному конкретному випадку. Перебування особи на посаді, пов?язаній зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, передбачає не тільки гарантії захисту прав цієї особи, а й додаткові правові обтяження. Публічний характер як самих органів-суб?єктів владних повноважень, так і їх посадових осіб вимагає оприлюднення певної інформації для формування громадської думки про довіру до влади та підтримку її авторитету у суспільстві.

Парламентська Асамблея Ради Європи у своїй Резолюції від 25.12.2008 р. № 1165 (1998) вказала, що публічні особи повинні усвідомлювати, що особливий статус, який вони мають у суспільстві, автоматично збільшує рівень тиску на приватність їхнього життя (пункт 6).

Згідно із законодавством України не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону (частина шоста статті 6 Закону); персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов?язання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України «Про засади запобігання і протидїї корупції» (частина третя статті 5 Закону України «Про захист персональних даних») (пункт 3.3 мотивувальної частини вказаного Рішення Конституційного Суду України).

Отже, запитувана ОСОБА_3 інформація є публічною, а КП є її розпорядником у розумінні Закону.

Всі інші доводи захисникане знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що складає 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок, застосоване до ОСОБА_1 є достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових правопорушень і таким що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 ч.2 ст.212-3 КУпАП і притягнуто до відповідальності, а посилання захисника на невідповідність висновків судді обставинам справи є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.05.2023 рокупо справі щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.212-3 КУпАП, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника правопорушниці, залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського Апеляційного суду О.М.Курило