КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 362/5156/22 Головуючий у суді першої інстанції - Попович О.В.
Номер провадження № 33/824/1552/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником Устенком Іллею Олександровичем , на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №042064 та уточненим рапортом поліцейського від 30 січня 2023 року, водій ОСОБА_3 , 05 грудня 2022 року о 14:01 в с. Мархалівка по вул.1-го Травня керував транспортним засобом Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя з вул. Сковороди не врахував дорожньої обстановки, не надав переваги в русі автомобілю Renault, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по основній дорозі, внаслідок чого відбулась ДТП, де транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року закрито провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою, представник ОСОБА_1 - Устенко І.О. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вказує, що ДТП сталось на нерівнозначному перехресті, а в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення водій ОСОБА_3 визнав провину частково та на момент ДТП був згодний, що не міг зупинитись перед перехрестям, оскільки його автомобіль занесло на льодовому покритті дороги.

Наголошує, що водій ОСОБА_1 рухався по головній дорозі та розумів, що має перевагу в русі, а запобігти ДТП він не зміг.

Представник вказує, що водій ОСОБА_3 , на відміну від його доручителя ОСОБА_1 , змінював напрямок руху, що зобов`язувало його переконатись у безпечності виконання маневру для інших учасників руху.

Разом з тим, апелянт не погоджується із висновком суду першої інстанції, що перехрестя, де сталось ДТП є рівнозначним та на перехресті відсутні знаки пріоритету, оскільки ОСОБА_1 рухався по дорозі на початку якої встановлено відповідний знак «Головна дорога», що розташовувався по напрямку руху водія ОСОБА_1 і знаку «Кінець головної дороги» встановлено не було. Так, відповідно до пункту 10.4.4 ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні» у населених пунктах знак 2.3 («Головна дорога») може бути повторено перед кожним перехрестям, де надано переважне право проїзду перехрестя. Допускають не повторювати знак 2.3 перед з`їздами з перехрещень та прилягань доріг у різних рівнях.

Також представник вказує, що до матеріалів справи не долучені фото з місця події, що надавались ОСОБА_1 та на яких видно гальмівний шлях автомобілів, а також наявність дорожніх знаків «Головна дорога» по напрямку руху його автомобіля.

Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - Устенко І.О. просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнути останнього до адміністративної відповідальності в межах санкції ст.124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його представника Устенка І.О., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а також пояснення ОСОБА_3 та його захисника Пироженка С.О., які заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції, ухвалюючи постанову у даній справі мотивував своє рішення тим, що у випадку, що розглядається, на перехресті, на якому відбулось ДТП, обидві дороги є дорогами з асфальтовим покриттям; на перехресті відсутні знаки пріоритету; круговий рух на перехресті не організовано. Отже, суд дійшов висновку, що дане перехрестя в силу вищенаведених вимог Правил дорожнього руху є перехрестям рівнозначних доріг. Відтак, у даному випадку учасникам дорожнього руху належить керуватися пунктом 16.12 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Таким чином, у діях ОСОБА_3 не було обумовленого Правилами дорожнього руху обов`язку дати дорогу транспортному засобу Renault, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Під час розгляду справи не знайшов жодного підтвердження факт порушення з боку водія ОСОБА_3 вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху, так само і не підтверджено причинно-наслідкового зв`язку між його діями та настанням ДТП.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №042064 та уточненим рапортом поліцейського від 30 січня 2023 року, водій ОСОБА_3 , 05 грудня 2022 року о 14:01 в с. Мархалівка по вул.1-го Травня керував транспортним засобом Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя з вул. Сковороди не врахував дорожньої обстановки, не надав переваги в русі автомобілю Renault, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по основній дорозі, внаслідок чого відбулась ДТП, де транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.1).

В матеріалах справи міститься також схема місця ДТП, яка сталася 05 грудня 2022 року, складена працівниками патрульної поліції, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження (а.с.2).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 05 грудня 2022 року зазначено, що 05 грудня 2022 року в с. Мархалівка у зв`язку із ожеледицею було скоєно ДТП за участі двох автомобілей Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та Дачія Сандеро, реєстраційний номер НОМЕР_2 . ОСОБА_3 вказує, що він виїздив з вул. Першого травня на вулицю Григорія Сковороди, його автомобіль занесло в ліву сторону й врізався в інший автомобіль (а.с.3).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 05 грудня 2022 року зазначено, що він повільно рухався по головній дорозі - вул. Першого травня в с. Мархалівка, оскільки було слизько (швидкість його руху була орієнтовно 30 км/год.). Вказано, що з правого боку на великій швидкості вилетів авто Рено Мастер ( НОМЕР_1 ). ОСОБА_1 вказує, що почав гальмувати, щоб уникнути ДТП, але на жаль зіткнення не вдалось уникнути (а.с.4).

Також в матеріалах справи міститься письмові пояснення ОСОБА_1 від 30 січня 2023 року, які були отримані у зв`язку із постановою районного суду щодо дооформлення матеріалів справи (а.с.13).

Крім того, до матеріалів справи було долучено фотознімки місця ДТП (а.с.16-23).

Відповідно до положень пункту 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За змістом пункту 1.10 Правил дорожнього руху України:

головна дорога- дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1-1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної;

дати дорогу- вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Відповідно до положень пункту 16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до положень пункту 16.12. Правил дорожнього руху України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Відповідно до положень статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Системний аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про відсутність вини водія ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку із порушенням ним вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода мала місце на перехресті доріг, які є рівнозначними, оскільки обидві мають асфальтове покриття й з долучених до матеріалів справи вбачається, що безпосередньо перед перехрестям відсутні знаки пріоритету.

Так, апелянт посилається на положення ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», відповідно до яких у населених пунктах знак 2.3 («Головна дорога») може бути повторено перед кожним перехрестям, де надано переважне право проїзду перехрестя. Допускають не повторювати знак 2.3 перед з`їздами з перехрещень та прилягань доріг у різних рівнях.

Разом з тим, апеляційний суд відхиляє вказані доводи апеляційної скарги, оскільки вказані ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» втратили свою чинність, натомість станом на момент ДТП були чинні ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування».

Відповідно до положень п.14.4.4 ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» передбачено, що знак 2.3 «Головна дорога» потрібно застосовувати для позначення ділянки дороги, під час руху якою ТЗ мають переважне право проїзду нерегульованого перехрестя, й установлювати його на початку головної дороги. У населених пунктах знак 2.3 потрібно повторювати перед кожним перехрестям, де надано переважне право проїзду перехрестя. Перед перехрестями, на яких головна дорога проходить у прямому напрямку, а на дорозі, яка перетинається, є не більше чотирьох смуг, дозволено установлювати знак 2.3 розміром 350 мм х 350 мм. Дозволено не повторювати знак 2.3 перед з`їздами з транспортних розв`язок у різних рівнях. Перед перехрестями, на яких головна дорога змінює напрямок, а також перед перехрестями зі складним плануванням знак 2.3 з табличкою 7.8 потрібно встановлювати попередньо за відстані від 150 м до 300 м від перехрестя поза населеними пунктами та від 50 м до 100 м від перехрестя - у населених пунктах. Безпосередньо перед перехрестями, на яких головна дорога змінює напрямок, а також перехрестями зі складним плануванням на головній дорозі потрібно встановлювати знак 2.3 із табличкою 7.8, а на другорядній - знак 2.1 чи 2.2 із табличкою 7.8.

З фотографій, які долучені до матеріалів справи, не вбачається факту того, що перед вказаним перехрестям розміщено знак 2.3 «Головна дорога». Не містить таких відомостей у схема місця ДТП, як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, керуючись вказаними положеннями закону, за відсутності вказаного знаку 2.3 «Головна дорога» перед перехрестям, де сталось ДТП, учасники ДТП мали керуватися тим, що вказані дороги є рівнозначними, а відповідно до положень п.16.12. Правил дорожнього руху України, водій транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, тобто ОСОБА_1 мав надати дорогу транспортному засобу, яким керував ОСОБА_3 та наближався до останнього з правого боку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо недоведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано закрив провадження у справі щодо ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Устенком І.О.,слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Устенком Іллею Олександровичем , залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський