Провадження № 3/337/1154/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Ширіна Світлана Анатоліївна, розглянувши протоколи про адміністривне правопрушененя серї ААД № 388851, ААД № 390874, ААД № 390875 , які надійшли з УПП в Запорізькій області ДПП у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

06.06.2023 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Цього ж дня до суду надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП

На підставі викладеного та беручи до уваги вимоги ст.36 КУпАП - справи відносно однієї особи повинні бути об`єднані та розглядатись в одному провадженні, суддя вважає за необхідне матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 та за ст. 122-4 КУпАП об`єднати в одне провадження з адміністративним матеріалом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та присвоїти один єдиний номер справи ЄУН № 337/2937/23 (провадження№ 3/337/1154/2023).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 388851 від 19.05.2023 року, гр. ОСОБА_1 в порушення вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, 19.05.2023 року о 18-17 годині, керував транспортним засобом «ВАЗ-21013» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Василя Сергієнка, 66 в м.Запоріжжі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння . Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у вставновленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Alkotester Drager 6820», результат тесту № 1454 позивтивний 1,42 ‰, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування відсторонений, шляхом евакуації.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 390874, ААД № 390875, 19.05.2023 року, водій гр. ОСОБА_1 в порушення вимог п. 1.3, 2.3«б», 10.9 Правил дорожнього руху України, 19.05.2023 року о 18-17 годині, керував транспортним засобом «ВАЗ-21013» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Василя Сергієнка, 66 в м.Запоріжжі, у дворі будинку №66 по вул. Василя Сергієнка в м. Запоріжжі , рухаючись задінім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення завтомобіле «Ford» державний номерний знак НОМЕР_2 . Після вчинення ДТП , в порушення п. 2.10 «А» ПДР України, водій ОСОБА_1 залишив місце пригоди. Внаслідок порушення ПДР України водієм ОСОБА_1 транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих не має.

В судове засідання призначене на 26.06.2023 р. правопорушник ОСОБА_1 не з`явився за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду відносно нього адміністративного протоколу в приміщенні Хортицького районного суду м. Запоріжжя, повідомлявся судом у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за адресою зазначеною правопорушником під час складання протоколу.

Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були.

На підставі ст. 168 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суддя вважає, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто, в повній мірі реалізувати свої права передбаченої ст.286 КУпАП. Останній не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були.

Крім того, відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи, щодо якої складено протокол за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Неявку до суду, суддя вважає способом захисту ОСОБА_1 з метою ухилення від притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, тому суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне,всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи,вирішення її в точній відповідності з законом,забезпечення виконання винесеної постанови,а також виявлення причин та умов,що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень,запобігання правопорушенням,виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно з вимогамист. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Згідност. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди.

Загальна декларація прав людини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.) встановлює: „Ніхто не може бути засудженим за злочин на підставі скоєння якого-небудь діяння або за бездіяльність, які під час їх скоєння не становили злочину за національними законами чи за міжнародним правом. Не може також накладатися покарання, більш тяжке, ніж те, яке могло бути застосоване у той час, коли злочин було скоєно (пункт 2 статті 11).

Пунктом. 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із аналізу положень вказаної норми Закону слід зробити висновок, що під час розгляду даної категорії справ однією з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч.2 ст. 130 КУпАП, є керування особою транспортним засобом.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів,

що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до пункту 7 Порядку, уповноважена особа Державтоінспекції забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з вимогами ст. ст. 31, 40 ЗУ "Про Національну поліцію", наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 "Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних" чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі обставини.

Відповідно до п. 2.9 (а)Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Дослідивши матеріали справи суддя приходить до висновку, що провина правопорушника ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами адміністративного правопорушення, а саме: обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії АДД № 388851 , відповідно до якого 19.05.2023 року, гр. ОСОБА_1 в порушення вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, 19.05.2023 року о 18-17 годині, керував транспортним засобом «ВАЗ-21013» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Василя Сергієнка, 66 в м.Запоріжжі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння . Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у вставновленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Alkotester Drager 6820», результат тесту № 1454 позивтивний 1,42 ‰, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування відсторонений, шляхом евакуації. Крім того, під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суддею було оглянуто відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) поліцейських, який міститься на CD-диску, що долучений до матеріалів справи, на якому зафіксований факт перебування ОСОБА_1 за кермом в стані алкогольного сп`яніння . Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 ДТП та залишення місця пригоди, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 якими зазначено, про те, що 19.05.2023 р. вони бачили як гр. ОСОБА_1 врізався в припаркований автомобіль на намагався зникнути в місця пригоди. Також вина ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях підтверджується власноруч написаними поясненями, відповідно до яких останній зазначив, що він не розарухвав та вдарив автомобіль, причиною ДТП стало те , що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, випив 150 гр. горілки.

Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 даних адміністративних правопорушень та винуватість в них ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.

З урахуванням наведеного, вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а», 1.3, 2.3 «б», п.10.9, 2.10 «а» ПДР України та скоєнні правопорушень доведена повністю, суддя його дії кваліфікує за ст.124, ст. 122-4 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння , при керуванні джерелом підвищеної небезпеки скоїв ДТП внаслідок якого пошкоджено транспортні засоби та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, а відтак підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Згідно із ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного та іншого спяніння передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статею 124 КУпАП за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статею 122-4 КУпАП за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Як вбачається з довідки УПП в Запорізькій області за базою даних ІТС ІПНП «ГСЦ-посвідчення водія»,архіву правопорушень, гр. ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував та не має права керування транспортним засобом.

За таких обставин, на думку судді правопорушника ОСОБА_1 доцільно віднести до категорії інших осіб та призначити стягнення, передбачене санкцією за ч.1 ст.130 КУпАП та за ст.122-4 КУпАП без застосування позбавлення права керування, оскільки таке право у особи відсутнє.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Частиною 2 ст.33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Санкція ч.1ст.130 КУпАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Об`єктивно з`ясувавши обставини справи, повно та всебічного дослідивши надані судді докази, ОСОБА_1 , який при керуванні джерелом підвищеної небезпеки скоїв ДТП, внаслідок якого пошкоджено транспортні засоби та залищив місце ДТП, при цьому під час керування транспортним засобом переребував в стані алкогольного сп`яніння, суддя вважає ОСОБА_1 , стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкцій статтей, за якими кваліфіковані правопорушення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст.23,33,36,122-4,124,130, 221, 245,248,249,251,252, 283, 287-294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ст.122-4 та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП й призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Україниза ст.124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,за ст. 122-4 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200(двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400, 00 грн., за ч.1 ст.130 КУпАП призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень 00 коп.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником в прибуток держави не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу за наступними реквізитами: Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300, Код ЄРДПОУ отримувача: 37941997, Код банку (МФО): 899998, Рахунок: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

У разі несплати впродовж 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, на підставі ст. 308 КУпАП стягнути у примусовому порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, подвійний розмір штрафу, тобто 34000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЄДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача : UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106)судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 536,80 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її постановлення.

Суддя

Хортицького районного суду С.А. Ширіна

м. Запоріжжя

26.06.2023