Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

28 червня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Шимків С.С., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мазурка В`ячеслава Сергійовича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , приватного підприємця до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із постановою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Мазурок В.С. оскаржив її в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга, яка містить в собі клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, подана до суду першої інстанції 29 травня 2023 року.

Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження обґрунтоване тим, що представник ОСОБА_1 адвокат Мазурок В.С. ознайомився з оскаржуваною постановою лише 18 травня 2023 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги стосовно причин пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційний суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/7415/23 Суддя в суді І інстанції Діонісьєва Н.М.

Провадження № 33/4815/428/23 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

Норми діючого КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку оскарження постанови суду. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений скаржнику виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 був присутній під час її проголошення, тобто йому було достеменно відомо про прийняте судом рішення та порядок його оскарження.

Натомість, апеляційна скарга подана поза межами десятиденного строку встановленого для її подання, а заявлене представником скаржника клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження не містить поважних причин, які об`єктивно позбавляли ОСОБА_1 реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

ОСОБА_1 , після винесення судом оскаржуваної постанови із заявою про її видачу не звертався, хоча мав об`єктивну можливість ознайомитися із оскаржуваним судовим рішенням і у визначений ст.294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на нього.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 , була подана до суду першої інстанції з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення, без поважних причин пропуску цього строку, а тому скаржнику слід відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2023 року.

Таким чином, за відсутності законних підстав для поновлення представнику ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження постанови місцевого суду, апеляційна скарга підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 289, 294, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити представнику ОСОБА_1 адвокату Мазурку В`ячеславу Сергійовичу у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мазурка В`ячеслава Сергійовича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2023 року повернути, у зв`язку із пропуском строку, встановленого для її подання.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 28 червня 2023 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.