Справа № 298/315/23
Номер провадження 3/298/326/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця с.Орликівщина Торольського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відрядженого до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В), військове звання старший солдат, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №011976 від 28 листопада 2022 року, складений першим заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майором ОСОБА_2 , щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №011976 від 28 листопада 2022 року, складеним першим заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майором ОСОБА_2 , о 12.00 год. 15.11.2022 року від прикордонної поліції Словацької Республіки, начальнику відділу прикордонної служби «Стужиця» підполковнику ОСОБА_3 надійшла інформація про затримання ними 2-ох громадян України призовного віку, які порушили Державний кордон України в Словацьку Республіку на напрямку 39 прикордонного знаку. В період з 03.00 по 11.00 15.11.2022 року прикордонний наряд «Прикордонний патруль» з позиції місця тривалого несення служби, старший прикордонного наряду старший солдат ОСОБА_4 , молодший прикордонного наряду солдат ОСОБА_5 , виконував наказ на охорону Державного кордону України в межах 40-37 прикордонних знаків з Словацькою Республікою по старій лінії інженерних споруд та загороджень, під час якого о 06.00 15.11.2022 дані особи пройшли повз них непомітними й незаконно перетнули Державний кордон України поза межами пунктів пропуску на напрямку 39 прикордонного знаку з Словацькою Республікою.

Своїми діями, чи бездіяльністю старший солдат ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_5 порушили наказ на охорону Державного кордону, що проявляється в недбалому ставленні до несення прикордонної служби, чим порушили вимоги Наказу МВС України від 19.10.2015 року №1261 «Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» розділ 2, глави 5, пункту 9, за що передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про розгляд судом справи відносно нього повідомлялось за місцем несення служби ОСОБА_1 . Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №011976 від 28 листопада 2022 року, складеному стосовно ОСОБА_1 , міститься підпис останнього про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді. Крім того, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 в якій він просить справу відносно нього розглянути без його участі.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому суддею зауважується, що ОСОБА_1 , в тому числі, мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався, тому справу може бути розглянуто.

За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 172-18 КУпАП, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за наявними матеріалами.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та приєднані до нього матеріали, судом встановлено, що вказані матеріали відносно ОСОБА_1 уже перебували у провадженні суду та постановами Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 9 грудня 2022 року у справі №298/1683/22 та від 7 лютого 2023 року у справі №298/57/23, були повернуті відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 для належного оформлення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надіслані до суду після належного оформлення, суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, встановлення чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатися суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення, при цьому, суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом констатується, що зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вищенаведеним вимогам, оскільки в ньому не наведено суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, в даному випадку - диспозиції ч.2 ст.172-18 КУпАП, зазначена в протоколі щодо ОСОБА_1 суть адміністративного правопорушення не відповідає кваліфікації адміністративного правопорушення, суть проступку повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин такий був вчинений, в яких саме діях або бездіяльності відобразився. Опис суті правопорушення має відповідати диспозиції правової норми, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення, дані про подію правопорушення мають бути конкретизовані.

Приписами ч.2 ст.172-18 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

Інкримінуючи ОСОБА_1 вчинення правопорушення за ч.2 ст.172-18 КУпАП, уповноважена на складання протоколу посадова особа не зазначила кваліфікуючої ознаки, не навела в протоколі щодо цього відомостей, не зазначила даних, що послугували для кваліфікації дій ОСОБА_1 за вказаною частиною статті КУпАП, оскільки у фабулі протоколу не зазначено жодних даних про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, про введення такого періоду на території України.

У протоколі міститься посилання на те, що ОСОБА_1 в період з 03.00 по 11.00 15.11.2022 року ніс службу в прикордонному наряді «Прикордонний патруль», однак здоданого витягу з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) в період із 14/15.11.2022 року, встановити точну дату несення ОСОБА_1 служби не можливо, оскільки у витязі зазначено лише час несення служби з 03.00-11.00, відтак незрозумілим є в який період мав перебувати в наряді ОСОБА_1 .

Більше того, зі змісту протоколу слідує, що дії ОСОБА_1 призвели до незаконного перетину кордону двома громадянами України призовного віку, та отримання про це інформації від Словацької Республіки, однак жодних доказів щодо цього матеріали справи не містять.

Також до матеріалів справи долучений лише перший аркуш висновку службового розслідування за фактом незаконного перетину державного кордону 15 листопада 2022 року двома громадянами України навпроти ділянки відпоідальності відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", зі змісту якого не представляється можливим дослідити та встановити всі обставини наведені в ньому.

З огляду на зазначене, суддею зауважується на тому, що об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, не зазначена, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ.

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

Суддею звертається увага на те, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі кваліфікацію адміністративного правопорушення, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Встановлені при розгляді справи обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, якими доводиться вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-18 КУпАП, і таких доказів не здобуто в ході судового розгляду, тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу означеного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя Зизич В.В.