КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/7244/22 Постанова винесена суддею Єросовою І.Ю.
Провадження № 33/824/220/2023
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 та захисника Бухуна Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Бухуна Ю.В. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, 24 квітня 2022 року о 18 год 30 хв в м. Києві, просп. Академіка Корольова, 12-А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Lada Priora 2172», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Бухун Ю.В., посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, порушення вимог процесуального закону та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року та закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник звертає увагу на те, що адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року поверталися для належного оформлення, проте були повернуті до суду без жодних змін та будь-яких додаткових доказів чи відомостей, що судом залишено поза увагою, отже безпідставно не враховано вимоги ст. 279 КУпАП про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а суд не має права самостійно відшуковувати докази вини особи.

Захисник також посилається на те, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснили ОСОБА_1 його процесуальні права, чим грубо порушили вимоги КУпАП та Конституції України.

З посиланням на те, що ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог п. 2.5 ПДР, захисник стверджує, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, оскільки не керував, і навіть не перебував в салоні будь-якого транспортного засобу, а жодних доказів, які б підтверджували протилежне в матеріалах справи немає. При цьому відеозапис, де зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, не відображає обов`язкової ознаки правопорушення - керування транспортним засобом, відтак не може вважатись належним та допустимим доказом вини.

На думку захисника, у працівників поліції були відсутні будь-які передбачені вимогами законодавства підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а всі докази по справі, якими суд обґрунтував свої висновки є недопустимими.

Крім того, як зазначає захисник, в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, що є порушенням відповідних процедур, передбачених ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок). В матеріалах справи і в самому протоколі відсутні посилання на те, за допомогою якого технічного засобу ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, не має в справі акту огляду і направлення водія для визначення стану алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я, що свідчить про те, що у встановлений законом спосіб водій не направлявся у заклад охорони здоров`я, отже висновки суду про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено у відповідності з чинним законодавством є безпідставними.

На стадії апеляційного розгляду захисник Бухун Ю.В. направив до апеляційного суду клопотання від 02 травня 2023 року, в якому просив провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розпочате відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи захисника в апеляційній скарзі, доходжу висновку, що апеляційна скарга захисника Бухуна Ю.В. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність також встановлена і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції та Порядку.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Такий огляд проводиться не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 6 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженому Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та змісту судового рішення вбачається, що суддя місцевого суду під час розгляду цієї справи вислухав позицію сторони захисту, дослідив письмові докази та відеозапис, та надавши усім доказам, виходячи з положень ст. 252 КУпАП, відповідну оцінку, дійшов правильного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже обґрунтовано піддав його адміністративному стягненню.

Невиконання водієм ОСОБА_1 за обставин, викладених у постанові судді місцевого суду, вимог п. 2.5 ПДР України підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення від 24 квітня 2022 року серії ААД №210418, поясненнями свідка ОСОБА_2 , розпискою ОСОБА_3 щодо зобов`язання не передавати керування транспортним засобом ОСОБА_1 протягом доби, рапорту працівника поліції та відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Оскільки указані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Протокол про адміністративне правопорушення складений без істотних порушень вимог ст. 256 КУпАП за відмову особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку такого огляду, тобто порушення водієм вимог п. 2.5 ПДР, і закон не вимагає вказувати у протоколі порядок та процедуру проходження огляду з посиланням на конкретні види огляду, від яких відмовився водій. Викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою, узгоджується з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а пояснення порушника, викладені ним особисто в протоколі («згоден що був у стані алкогольного сп`яніння, каюсь, що таке відбулося, відбувся під впливом друзів») свідчать про те, що йому було зрозуміло, в чому саме полягає вчинене ним правопорушення.

Бланк протоколу про адміністративне правопорушення, який є додатком до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, містить одну графу і про роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, її прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і про повідомлення про розгляд справи. І підпис ОСОБА_1 в протоколі спростовує доводи в апеляційній скарзі про те, що йому не роз`яснювалися відповідні права.

Зміст письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , який і повідомив про порушення ПДР водієм ОСОБА_1 , узгоджується з іншими доказами по справі, свідок аналогічні пояснення надав працівникам поліції на місці події в присутності ОСОБА_1 , а останній жодним чином не намагався їх оспорити, та підтвердив, зокрема в тій частині, що керував транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв, що в свою чергу підтверджується відеозаписом, а тому доводи захисника, що ці письмові пояснення не можна вважати допустимим доказом, надумані.

Доводи сторони захисту про те, що в справі відсутні докази керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому вимоги поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння є незаконними, як вже зазначалося, спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_2 та відеозаписом з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, із якого слідує, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 підтвердив, що керував автомобілем, вживаючи перед цим алкогольні напої, а на вимогу працівника поліції, за наявності до того достатніх підстав, пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров`я відмовився, тобто не виконав вимог ст. 2.5 ПДР України.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

На долученому до протоколу відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення у об`ємі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

При цьому позиція ОСОБА_1 щодо подій, які відбувалися 24 квітня 2022 року, змінилася лише в суді, хоча на стадії фіксування поліцейськими обставин вчиненого правопорушення жодних відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, він не оспорював.

Безпідставними також є посилання захисника, як на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, не складалося та ОСОБА_1 не вручалося, оскільки вказана форма заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я. Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров`я, підстав для складання направлення у працівників поліції не було. Крім того, вказане направлення не є документом, який вручається водієві, зважаючи на обов`язок поліцейських у разі, якщо особа погоджується пройти огляд у закладі охорони здоров`я, доставити її до цього закладу.

Враховуючи наведене, доходжу висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим суддею місцевого суду фактичним обставинам справи. При цьому слід зауважити, що суддя місцевого суду оцінив у постанові виключно докази, надані як поліцейськими, так і стороною захисту, та самостійно не відшуковував їх, як на це посилається захисник, водночас протокол про адміністративне правопорушення за змістом ст. 251 КУпАП є окремим, самостійним доказом у справі та підлягає оцінці за правилами ст. 252 КУпАП.

Таким чином, постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування та закриття провадження в справі за п. 1 ст. 247 КУпАП, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, не вбачається.

Що стосується клопотання захисника про закриття провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 6 ст. 38 КУпАП, то звертаю увагу на те, що за наявності постанови судді місцевого суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності, провадження у справі може бути закрито лише після скасування такої постанови.

Як було зазначено вище, підстав для скасування постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлено, водночас адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено суддею місцевого суду в межах строків, визначених ст. 38 КУпАП.

Та обставина, що на момент розгляду апеляційним судом апеляційної скарги на постанову судді місцевого суду в справі про адміністративне правопорушення, закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 6 ст. 38 КУпАП, не може бути підставою для скасування постанови судді місцевого суду, якою особа притягнута до відповідальності, та закриття провадження в справі згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП.

За змістом ст. 38 та п. 7 ст. 247 КУпАП підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення по суті.

За результатами перегляду постанови судді місцевого суду, якою було накладено адміністративне стягнення, суддя апеляційного суду відповідно до повноважень, передбачених ч. 8 ст. 294 КУпАП, може скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження в справі, якщо адміністративне стягнення було накладено поза межами строків, передбачених ст. 38 КУпАП, або змінити постанову в частині накладення стягнення в межах, передбачених санкцією статті КУпАП.

На момент розгляду суддею місцевого суду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 строк накладення адміністративного стягнення не закінчився, тому немає підстав для закриття провадження в справі згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП.

З огляду на викладене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Бухуна Ю.В. залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П.Павленко