Справа №: 343/2359/23
Провадження №: 3/0343/979/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді Андрусіва І.М.,

з участю: секретарів судового засідання - Максимович В.Р., Нікіфорової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, працюючого директором КНП «Вигодська лікарня», РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

17 вересня 2023 року о 03.44 год., в м. Долина, по вул. Грушевського, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом марки «Форд», моделі «Фокус», реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікувальному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, подав клопотання (а.с. 22-24), в якому просить провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що:

- від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я він не відмовлявся, навпаки, неодноразово погоджувався, що підтверджується відеофіксацією, яка проводилась поліцейськими. Особа, яка була в закладі охорони здоров`я не надала підтверджуючих документів того, що вона лікарка. Зазначає, що відповідно до чинного законодавства огляд в закладі охорони здоров`я проводиться саме лікарем;

- у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, що саме до нього додається, а тому це не висвітлює дійсність доказів на підставі яких був складений даний протокол. Поліцейським не зазначено відомостей про пристрій на який здійснювалась відеофіксація. А оскільки відеофіксація є основним доказом у даній справі оптичні диски долучені до матеріалів справи є сумнівним доказом. Окрім цього, відеозаписи не є безперервними.

У зв`язку із вище наведеним вважає, що обставини справи не підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення поставленого йому у вину.

Додатково зазначив, що він не керував транспортним засобом, що підтверджується показами свідка ОСОБА_3 . Просив врахувати, що раніше він ПДР України не порушував.

Свідок ОСОБА_3 будучи допитаним в судовому засіданні суду пояснив, що він керував транспортним засобом і коли автомобіль був зупинений працівниками поліції він пересів на пасажирське сидіння.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка поліцейська СРПП відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_4 суду пояснила, що під час патрулювання був зупинений автомобіль який рухався під час комендантської години. Із автомобіля було чути запах алкоголю. Документи водій відмовлявся надати. З метою огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 було доставлено у заклад охорони здоров`я. У медичному закладі від огляду водій ОСОБА_1 відмовився (ухилився). Після чого було складено адміністративні матеріали.

ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозапис:

не зважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 587601 від 17.09.2023, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_1 Посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами не надавався. Копію протоколу ОСОБА_1 отримав (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, огляд ОСОБА_1 проведений 17.09.2023 у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння очей. Від проходження даного огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в «КНП Калуську ЦРЛ» від 17.09.2023. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 3);

- оптичними дисками із відеозаписами (а.с. 8), оглянувши які, судом встановлено, як патрульний автомобіль поліції прямує за транспортним засобом марки «Форд», моделі «Фокус», реєстраційний номер НОМЕР_2 та проблисковими маячками синього та червоного кольору подає вимогу про зупинку. За кермом перебуває ОСОБА_1 . Поліцейській підійшли, належним чином представились, назвали причину зупинку порушення правил користування ременем безпеки, порушення комендантської години. В ході спілкування із ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 відмовився, однак погодився проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я. У закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 спочатку вимагав у лікаря пред`явити документи, які посвідчують, що він справді лікар. На неодноразову вимогу лікарки пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 , заявляв, що вона не лікар. Вказану поведінку ОСОБА_1 поліцейським було розцінено як ухилення від проходження огляду. Після цього ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і складено адміністративні матеріали, з якими останнього було ознайомлено та вручено копії таких.

ІV. Оцінка суду:

заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків, дослідивши подане клопотання, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП, передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Cуд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається Європейським Судом як кримінально - правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті для здійснення діяльності».

Визнання кримінально - правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на участь у судовому засіданні, право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, право на надання доказів та пояснень щодо висунутого обвинувачення, оскарження судових рішень.

Як зазначено в п 1.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Форд», моделі «Фокус», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ухилився, що було розцінено поліцейським як відмова від проходження огляду.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надано: протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду, направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та оптичні диски із відеозаписами, які є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.

Стосовно доводів ОСОБА_1 в частині того, що він не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, суд зазначає, що такі спростовуються переглянутим в судовому засіданні оптичними дисками із відеозаписами, з яких встановлено, як тривалий час працівники поліції лікарка закладу охорони здоров`я пропонували останньому пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Однак, він вимагав від лікарки підтверджуючих документів того, що вона лікарка, хоча чинним законодавством не передбачено обов`язку лікаря закладу охорони здоров`я надавати водію, який був доставлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я такі документи.

Більше того, ці доводи спростовуються і матеріалами справи, адже судом встановлено, що в той день в закладі охорони здоров`я - «КНП Калуської ЦРЛ», лікаркою, яка пройшла тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством була ОСОБА_5 , що підтверджується її печаткою.

Стосовно доводів ОСОБА_1 в частині того, що поліцейським на зазначено пристрій на який здійснювалась відеофіксація, а тому такий доказ є неналежним, суд відхиляє з огляду на таке.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото - і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно, твердження ОСОБА_1 про те що долучені відеозаписи є недопустимим доказом через те, що не зазначено пристрій на який вони здійснювались, не є слушним, оскільки досліджені відеозаписи є інформативними і фіксують факт керування та відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці так і у медичному закладі, а саме це, згідно п. 2.5. ПДР України ставиться йому у вину.

Безпідставними є доводи і про те, що дані відеозаписи є фрагментарними, оскільки з оглянутих в судовому засіданні оптичних дисків судом встановлено, що такі є безперервними.

Більше того, із досліджених судом відеозаписів вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення вимог ПДР України, а саме за порушення правил користування ременем безпеки та порушення комендантської години. Під час спілкування із водієм ОСОБА_1 у працівника поліції виникла підозра, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі. На вимогу пройти даний огляд на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився, однак погодився проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, однак у медичному закладі ухилявся від цього огляду, що обґрунтовано та законно було розцінено поліцейським як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, слід зазначити, що із оглянутих в судовому засіданні відеозаписів, поведінка ОСОБА_1 відповідає встановленим поліцейським ознакам алкогольного сп`яніння.

Вказані ознаки у ОСОБА_1 дозволяють стверджувати, що вимога працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння була законною та обґрунтованою.

Суд звертає увагу учасників справи, що відеозапис є повним, вичерпно інформативним, носить безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення і надає можливість повно, послідовно та об`єктивно дослідити обставини адміністративного правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку учасників подій.

Також слід зазначити, що відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, а відтак є належним та допустимим доказом факту відмови водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, на законну вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі і повністю доводить його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання суду, ОСОБА_1 , як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, була забезпечена реальна можливість скористатись своїми процесуальними правами та розпорядитись процесуальними обов`язками з метою захисту своїх прав та інтересів, зокрема: прийняти рішення щодо згоди або відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я; ознайомитися зі змістом пред`явленого звинувачення, надати письмові пояснення та заперечення щодо висунутого звинувачення та дій працівників поліції; отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 в частині того, що він не керував транспортним засобом, оскільки такі також повністю спростовуються переглянутим в судовому засіданні оптичними дисками із відеозаписами, із яких вбачається, що саме останній керував транспортним засобом та після його зупинки перебував за кермом. Заперечень про те, що він не водій, ОСОБА_1 не висловлював.

Критично суд ставиться і до показів свідка ОСОБА_3 в частині того, що він керував транспортним засобом, оскільки такі також спростовані оглянутими в судовому засіданні відеозаписами.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції у встановленому законом порядку та на вимогу поліцейського, у якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, ухилився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що правомірно було визнано поліцейським як відмова від огляду, а тому відносно нього правомірно складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, ухилився від огляду, що було законно розцінено поліцейським як відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, враховуючи вищевказане, а також те, що будь-яких порушень при провадженні справи про адмінправопорушення з боку працівників поліції при перегляді відеозапису судом не встановлено, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу цієї постанови щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за вищевикладених обставин.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно квалiфiкувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним адміністративного правопорушення та його особу.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, яке вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особі, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

V. Вирішення питання судового збору:

відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі ст. 4 Закону України "Про судовий збір", керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) - 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів