Справа № 452/2078/23 Головуючий у 1 інстанції: Корольчук Н.В.
Провадження № 33/811/844/23 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2023 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

Відповідно до постанови, 13.05.2023 о 17 год 48 хв в м. Новий Калинів на пл. Авіації Самбірського району Львівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL ASTRA н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» із застосуванням приладів відеофіксації, проба позитивна 0,35%, що перевищує допустиму норму. Із даним результатом ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис на паперовому носію приладу Драгер, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2023 року, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі. Викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

В обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження вказує про те, що судом першої інстанції його не було повідомлено про час та дату судового засідання, оскаржувана постанова винесена за його відсутності, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

Вказує про те, що судом першої інстанції справу було розглянуто за його відсутності, чим порушено його право на захист, передбаченого ст. 268 КУпАП, а також право на вчасне оскарження судового рішення винесеному у даній справі.

Стверджує, що поліцейські не пропонували проїхати до закладу охорони здоров`я.

Звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні допустимі докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі, а відсутність пропозиції проїхати в заклад охорони здоров`я з боку поліцейських є грубим порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Зауважує, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається час 17 год 48 хв, а з відеозапису, наявного в матеріалах справи 16 год 51 хв., відтак вважає судом першої інстанції допущено порушення вимог ст. 245,251,280 КУпАП, а даний протокол не може бути доказом вини.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 174192 від 13.05.2023(а.с.3); роздруківкою приладу Драгер, результат огляду 0,35 ‰ (а.с.7); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6); рапортом поліцейського ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області сержанта поліції В.Миги від 13.05.2023 (а.с.5); відеозаписом події (а.с.8).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя, відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» був проведений поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічних засобів відеозапису. За результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager» було зроблено роздруківку та складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,35‰.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735(далі Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820».

При апеляційному розгляді не встановлено, що ОСОБА_1 не погоджувався із результатом огляду та наполягав на його проведенні у медичному закладі, відповідно у працівників поліції не було обов`язку щодо оформлення відповідного направлення.

Покликання апелянта в підтвердження своїх доводів про те, що поліцейські не пропонували проїхати до закладу охорони здоров`я, та у матеріалах справи відсутні допустимі докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі, а відсутність пропозиції проїхати в заклад охорони здоров`я з боку поліцейських є грубим порушенням вимог ст. 266 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» був проведений поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, жодних зауважень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших процесуальних документів ОСОБА_1 не висловлював, зокрема і не висловлював своєї незгоди з результатами приладу «Drager Alkotest 6820», який показав наявність в ОСОБА_1 0,35 ‰ (проміле) алкоголю, а отже погодився з такими, про що розписався в роздруківці з приладу «Drager».

Окрім цього, як вбачається з рапорта поліцейського ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області сержанта поліції В.Миги від 13.05.2023, яка зазначила, що 13.05.2023 близько 17 год 48 хв під час здійснення патрулювання в м. Новий Калинів на площі Авіації було виявлено автомобіль марки Опель Астра д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у попутному напрямку. Відповідно до п.3 ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу. В ході спілкуванні з водієм ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідала обстановці, тому водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора алкотест № 6820, на що останній погодився, проба позитивна 0,35‰ проміле, водій з даним результатом був згідний, однак від отримання копії протоколу відмовився. В подальшому на водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено адміністративний протокол серії ААД № 174192 від 13.05.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Таким чином, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції були допущені порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП, направленню до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння підлягає лише той водій, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або не згоден із його результатами, чого не було у даному випадку.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 174192 від 13.05.2023 оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що розгляд справи у суді першої інстанції відбувся у його відсутності, що позбавило його права на захист, то слід зазначити, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції таке право відновлено шляхом прийняття до провадження апеляційної скарги, та надання можливості подачі пояснень, клопотань та доповнень, разом з тим, ОСОБА_1 не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 безпідставними і такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення, та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо покликання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про виклик та допит апеляційним судом свідка, то такий є правом, а не обов`язком суду. Окрім цього, у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 13 травня 2023 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують виклику вказаної особи у судове засідання для дачі пояснень.

Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.

Оскільки, ОСОБА_1 13.05.2023 о 17 год 48 хв в м. Новий Калинів на пл. Авіації Самбірського району Львівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL ASTRA н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку, за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» тест №1905, результат тесту 0,35‰, з результатом тесту водій згідний, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та є безальтернативним.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук