Номер провадження: 33/813/920/23
Номер справи місцевого суду: 522/4768/23
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С. М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання: Виходець А.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2023 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів стосовно строку на апеляційне оскарження

На вищевказану постанову суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 12 травня 2023 року подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

Також, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що в судовому засіданні присутня не була, повний текст постанови отримала лише 03 травня 2023 року.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що будь-яких дій, які б підпадали під ознаки домашнього насильства, а саме фізичного та психологічного у відношенні своєї доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не вчиняла. Матеріали справи не містять будь-яких доказів вчинення фізичного та психологічного насилля, що свідчить про формальний розгляд справи.

Крім того, суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 чим позбавив її права на справедливий суд.

Також, апелянт зазначила, що в Приморському районному суді м. Одеси слухається аналогічна справа відносно її доньки ОСОБА_2 , а саме про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Дослідивши клопотання та матеріали справи, апеляційний суд, дійшов висновку про задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови за таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 19 квітня 2023 року, за участю ОСОБА_1

03 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та того ж дня отримала копію постанови, що підтверджується розпискою в матеріалах справи (а.с. 17-19).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що отримавши повний текст постанови 03 травня 2023 року та звертаючись з апеляційною скаргою 12 травня 2023 року стороною фактично було дотримано з моменту отримання постанови десятиденний строк на оскарження, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 14 червня 2023 року потерпіла ОСОБА_2 до суду не з`явилася, була повідомлена належним чином, про дату, час і місце розгляду справи (а.с.36).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. ст. 9, 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, передбачає відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Домашнє насильство являє собою діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В силу ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №818504 від 03 березня 2023 року, громадянка ОСОБА_1 , 27 лютого 2023 року о 21:00 год. за адресою АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_2 психологічного та фізичного характеру, а саме влаштувала конфлікт вході якого висловлювалась нецензурною лайкою, поводила себе агресивно та кидалась в бійку, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП ( а.с. 1).

Суд першої інстанції при розгляді справи в порушенні вимог діючого законодавства, під час винесення постанови про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 не надав жодної оцінки поясненням ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи (а.с. 4).

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є родичами, які проживають разом за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час між ними склалися неприязні відносини.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що в той день 27.02.2023 року протоколи були складені, як відносно неї, так і відносно її доньки ОСОБА_2 .

З пояснень ОСОБА_1 можна зробити висновок, що сімейний конфлікт взаємний, продовжується тривалий час, що не можна трактувати як вчинення насильства в сім`ї. Причиною конфлікту є наявний спір щодо квартири, в якої проживає родина.

Також до суду апеляційної інстанції було надано акт судово-медичного дослідження № 269/55, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 вбачаються легкі тілесні ушкодження, які отримані 27.02.2023 року (а.с. 26-27).

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №818504 від 03 березня 2023 року, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного та фізичного насильства відносно ОСОБА_2 а й про завдання внаслідок цього шкоди її психічному та фізичному здоров`ю.

При цьому, конфліктна ситуація між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відсутності доказів на підтвердження завдання або можливості завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 27.02.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винною у чиненні адміністративного правопорушення, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення.

Таким чином, всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, вказують на недоведеність того, що ОСОБА_1 дійсно здійснила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять достатньо доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 вчинила психологічне насильство стосовно своєї доньки ОСОБА_2 у зв`язку із чим постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційний суд взяв до уваги, надану для долучення до матеріалів справи постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09 травня 2023 року якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП (https://reyestr.court.gov.ua/Review/110729789).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2023 року скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева