Номер провадження: 33/813/1953/23
Головуючий у першій інстанції Рядча Т. І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/11064/23

Номер провадження: 33/813/1953/23

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретарів судового засідання Трофименка О.О., Зєйналової А.Ф.к., Узун Н.Д.,

Особи, які прийняли участь у розгляді справи:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисник адвокат Одеський Руслан Маркович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Одеського Руслана Марковича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 17 000 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 02.04.2023 року о 23 годині 02 хвилин по вул. Панаса Мирного, 3 у м. Одесі водій ОСОБА_1 керував автомобілем Fiat Scudo, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку, зі згоди водія, на місці зупинки приладом «Драгер», результат - 0,61 % проміле.

На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол серії ААД № 427811 від 02.04.2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Одеський Руслан Маркович, діючий в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм діючого законодавства. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Посилається на те, що: 1) співробітниками поліції не було чітко запропоновано ОСОБА_1 пройти дослідження на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі; 2) не було роз`яснено ОСОБА_1 його права на захист; 3) із відеозапису не вбачається хто саме керував автомобілем; 4) співробітниками поліції не було на камеру зафіксований результат алкотесту.

Посилаючись на такі доводи, адвокат Одеський Р.М., діючий в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 427811 від 02.04.2023 р. та відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Посилання апелянта на те, що співробітниками поліції не було чітко запропоновано ОСОБА_1 пройти дослідження на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. З цього відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на алкогольне сп`яніння на місці або проїхати до медичного закладу, проте останній погодився пройти тест на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Крім того, з відеозапису видно, що ОСОБА_1 роз`яснено його права на захист.

Довід апеляційної скарги про те, що на нагрудну камеру поліцейського не зафіксований результат алкотесту, не може бути прийнятий до уваги, оскільки після продуву приладу «Драгер» сам ОСОБА_1 озвучив результат тесту на камеру.

Що стосується доводу апеляційної скарги відносно того, що із відеозапису не вбачається хто саме керував автомобілем, то він спростовується показами самого ОСОБА_1 та його батька, які самі підтвердили на камеру, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля.

З наявних матеріалів справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні вищенаведеного адміністративного правопорушення, а отже підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевказані висновки суду першої інстанції.

Долучений до матеріалів справи відеозапис повністю відображає події, які відбулися 02.04.2023 року.

Апеляційний суд вважає залучений інспектором поліції відеозапис як безумовний доказ у справі. Дії працівників поліції повністю відповідають вимогам Інструкції.

Щодо зауважень апелянта про те, що наявні у справі відеозапис і протокол є неналежними та недопустимими доказами апеляційний суд зазначає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як доказ у справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

Вбачаючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є недоведеними.

Отже, апеляційна скарга є безпідставною, а тому вона не підлягає задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Одеського Руслана Марковича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін