Справа № 643/640/23
Провадження № 3/643/690/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

18.01.2023 року о 00:00 год. у м. Харкові по пр. Тракторобудівників, буд. 59/56, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки з використанням приладу «Drager Alcotester 6820», результат позитивний 0,35 проміле. З результатом не погодився, був направлений для огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичний заклад КНП ХОР ОНД м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18А, за результатом водій ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, висновок лікаря № 147 від 18.01.2023.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, оскільки:

-після зупинки автомобіля до ОСОБА_1 підійшов працівник поліції та з невідомих причин почав його звинувачувати в тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що також підтверджується змістом протоколу, в якому не зазначено ані вегетативно-судинної, ані мовної реакції ОСОБА_1 ;

-після двох спроб проведення тестування на алкоголь за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotester» проби були негативними, і лише на третю спробу прилад показав результат 0,35 проміле. При цьому, на відеозаписі результат тестування взагалі не зафіксовано;

-роздруківка результату тестування є додатком до протоколу № 235600, а не до №225600, який було складено відносно ОСОБА_1 ;

-час та температура повітря, які зазначені у роздруківці, не збігаються з часом та температурою повітря, які зафіксовані на відеозаписі;

-у медичному закладі для забору крові у ОСОБА_1 використовувався спиртовий розчин;

-всупереч вимог п. 7 Тимчасової інструкції про порядок проведення медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння, яка затверджена заст. Міністра охорони здоров`я СРСР 01.08.1988 № 06-14/33-14 у ОСОБА_1 для здачі аналізів була взята кров, яка береться лише у виняткових випадках тільки за медичними показаннями, наприклад важкі травми, отруєння тощо;

-в Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 147, зазначено, що він був складений 18.01.2023 року о 00:20 год., і зазначено, що фактично медичними працівниками лікарем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично був проведений детальний медичний огляд ОСОБА_1 , зазначено його артеріальний тиск, пульс, кожні покрови шкіри тощо. Інакше кажучи, лікарі витратили немалий час на його складання. Однак згідно наявного у справі відеозапису працівники поліції зайшли до медичної установи лише о 00:25 год. Тобто, медичні працівники вчинили злочин, а саме зробили підроблення офіційного документу акту. Відеозапис не містить навіть питання медиків про стан здоров`я ОСОБА_1 , який у свою чергу пояснив, що у нього до 200 артеріальний тиск, та температура. Навіть якщо б Акт і складався, він містить майже стовідсоткову неправду щодо стану здоров`я ОСОБА_1 , зокрема запаху алкоголю з рота, відсутність часу обстеження електронним алкотестером, зазначення факту відмови ОСОБА_1 здати кров або мочу, у графі «лікар, який проводив огляд», підпис не відповідає підпису у графі лікаря-нарколога ОСОБА_2 . Вказані обставини дають стверджувати, що 18.01.2023 року Акт відносно ОСОБА_1 , на підставі якого було складено висновок, лікарем-наркологом ОСОБА_2 не складався;

-оскільки Акт медичного огляду № 147 відносно ОСОБА_1 не складався 18.01.2023 року, а був складений після адвокатського запиту, і містить недостовірні дані, то Висновок щодо результатів медичного огляду № 147 від 18.01.2023, який також був складений о 00:20 хв. (при тому що він складався після результату на кров після його очікування біля 50 хв.) вважається недійсним.

ІІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння передбачена статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ІV. Оцінка суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 18.01.2023 серії ААД № 225600, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- роздруківкою тестування на алкоголь ОСОБА_1 , згідно з якою вміст алкоголю складає 0,35% проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18.01.2023, з якого вбачається, за результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою «Drager Alcotester 6820» у ОСОБА_1 результат позитивний 0,35 проміле, з яким ОСОБА_1 не погодився;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.01.2023, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- рапортом працівника поліції;

- відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вимоги ст. ст. 256, 266, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо не зазначення у протоколі ані вегетативно-судинної, ані мовної реакції ОСОБА_1 , оскільки таки ознаки зазначаються у протоколі, якщо у поліцейського є підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння та відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. У даному випадку поліцейським на підставі висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.01.2023 було встановлено, що 18.01.2023 року о 00:00 год. у м. Харкові по пр. Тракторобудівників, буд. 59/56, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання сторони захисту на розбіжності у часі, який зазначено на відеозаписі з часом, зазначеним в Акті медичного огляду та Висновку щодо результатів медичного огляду не є підставою для визнання цих доказів недопустимими, не впливають на факт виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння та не можуть бути підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, матеріали справи не містять жодних відомостей на підтвердження звернення сторони захисту до компетентних органів з приводу неправомірних дій медичних працівників, які проводили медичний огляд ОСОБА_1 , та внесення до Акту медичного огляду та Висновку щодо результатів медичного огляду недостовірних відомостей.

Судом під час розгляду справи не встановлено будь-яких відомостей, які б свідчили, що Висновок щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 було складено з порушенням вимог Інструкції, і які б були в розумінні п. 22 розділу III Інструкції правовою підставою для визнання цього Висновку недійсним.

Зміст Акту медичного огляду та Висновку щодо результатів медичного огляду не суперечать один одному та їх зміст узгоджується між собою, зокрема, щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначення у роздруківці результату тестування номеру протоколу «№ 235600» замість «№225600», суд розцінює як описку працівника поліції, який склав протокол, оскільки дата, час, місце проходження, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка проходить огляд та результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, зазначені у тесті № 2161 відповідають фабулі протоколу серії ААД № 225600 від 18.01.2023. Крім того, означена роздруківка підписана ОСОБА_1 і жодних заперечень з приводу того, що вона не стосується обставин цієї справи ним зазначено не було.

Всі інші доводи сторони захисту не спростовують зазначених висновків і розцінюються судом як обраний спосіб захисту, спрямований на ухилення від адміністративної відповідальності та не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

V. Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

При визначенніОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з одночасним позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

VІ. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 130, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ВизнатиОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути зОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко