Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/261/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Венгрин М. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон, Кіровоградської області, працюючого водієм експедитором ПП «Авто Союз» у м. Гайворон, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПЕ НОМЕР_1 ,

визнано виннуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.,

за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 травня 2023 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 22.02.2023 о 23:01 в м. Гайворон по вул. Паркова, керуючи автомобілем KIA RIO, номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснював шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору та увімкненням спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4, 8.9б Правил дорожнього руху України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 22.02.2023 о 23:01 в м. Гайворон по вул. Паркова керував автомобілем KIA RIO, номерний знак НОМЕР_2 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну внаслідок чого здійснив зіткнення з дерев`яним парканом, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3 б Правил дорожнього руху України, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 22.02.2023 о 23:01 в м. Гайворон по вул. Паркова керував автомобілем KIA RIO, номерний знак НОМЕР_2 , з явними, ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода нечітка вимова слів), на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці погодився, огляд на стан сп`яніння проводився приладом алкотестер Драгер 6810, тест № 2655, результат тесту 1,80 проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, вчинивши правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій крім апеляційних вимог порушує питання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови районного суду.

Обгрунтовуючи поважність пропущеного строку, апелянт зазначає, що 02.05.2023 року винесено постанову, а саме її вступну та резолютивну частини.

05.05.2023 року виготовлений повний текст постанови, яку він отримав 08.05.2023 року. Строк оскарження постанови спливає 12.05.2023 року.

Вважає, що строк на оскарження постанови пропущено з поважної причини оскільки, в день винесення постанови було проголошено лише вступну та резолютивну її частини її повний текст якої він отримав лише 08.05.2023 року.

В разі обчислення десятиденного строку з дати отримання повного тексту постанови, строк на оскарження спливає 18.05.2023 року.

16.05.2023 року на адресу Кропивницького апеляційного суду було направлено апеляційну скаргу на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області (Постанова суду може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду так вказано в постанові).

27.05.2023 року він отримав лист з Кропивницького апеляційного суду з повідомленням про повернення апеляційної скарги для виконання вимог ч.3 ст.294 КУпАП.

З наведених підстав ОСОБА_1 вважає, що строк на подання апеляційної скарги був пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

За наслідком розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на його думку постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення обставин справи, не сприяв, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зі змісту відео доказів долучених до матеріалів справи, на компакт дисках, встановлено, що працівник, поліції розпочавши оформлення матеріалів про адмінстративне правопорушення, не роз`яснив йому права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, особі стосовно якої складаються . Зокрема не роз`язнено право скористатися правовою допомогою адвоката. З отриманими результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, особа яка притягується до відповідальності мала право не визнати його та вимагати проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

Чи згодна особа яка приягується з матеріалами огляду поліцейський не з`ясовував, право такого огляду особі не роз`яснено.

Апелянт не визнає своєї вини за ч.1 ст. 130 КУпАП, вважає що результати огляду на стан алкогольного сп`яніння приладом драгер значно завищеними, оскільки вживав кількості алкоголю який міг показати такий результат. Не згоден з результатом тесту драгер оскільки на результат можуть впливати різні зовнішні фактории, такі як погода, умови проведення, температура та вологість повітря, умови використання приладу після останьої його повірки. Якби знав про можливість проходження огляду в лікарні, то наполягав би саме на такому. Крім того, ОСОБА_1 виявляв бажання на проходження тесту в закладі охорони здоров`я але йому було відмовлено, так як тест вже пройдений.

Під час оформлення матеріалів про вчинення адмінстартивного правопорушення йому права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП не роз`яснювались.

В протоколах про адміністративні правопорушення зазначено - гр-ну ОСОБА_1 роз`ясненно право та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Гайворонському районному суді. Нижче після цього в протоколі наявний підпис Особи, яка притягується до відповідальності, що свідчить лише про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи, що не може свідчити про роз`язнення прав.

На відеодоказах відсутній факт (доказ) роз`яснення прав ОСОБА_1 ні під час складання протоколу особі, ні вподальшому, та при вручені всіх копій, не роз`яснення ОСОБА_1 його права й обов`язки, передбачених статтею 268 КУпАП, під час складання протоколу, що є порушенням п.4 ч.2 Розділу II Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, що підтверджується відеозаписом в файлі 0002523__0003.МР4 з якого чітко вбачається, що перед врученням протоколів та під час здійснення в них підписів в протоколах ОСОБА_1 , працівником поліції не роз`яснювались його права, тому його підпис в протоколах про адміністративні правопорушення в графі ознайомлений про час і місце розгляду справи , на якій посилається суд першої інстанції в оскаржуваній постанові не підтверджено належними доказами та не можуть свідчити про його ознайомлення з правами ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Апелянт вважає, що своїми діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, порушено порядок отримання доказів, через не дотримання порядку оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для визнання доказів недопустимими.

Апелянт вважає, що результати огляду (тесту) на стан алкогольно спяніння приладом «Драгер» який показав 1,8 проміле є недопустимим, долучений до матеріалів справи оскільки проведений з порушенням встановленого порядку отриманя. А тому також відсутні належні та допустимі докази про стан алкогольного сп`яніння. За відсутності данного доказу відсутній склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважає, що при складенні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП. щодо ОСОБА_1 працівником поліції допущено грубе порушення порядку оформлення поліцейськими підрозділів поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що потягло порушення процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тому результати огляду на стан алкогольного сп`яніння приладом драгер є не допустими. Отже матеріали справи не містять переконливих доказів вини Особи що притягується, що позбавляє можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення, оскільки відсутня його об`єктивна сторона.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Крім того, звертає увагу, що вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376 (далі - Інструкція № 1376).

Відповідно до приписів ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається протоколі.

Відповідно до п.7 розділу II Інструкції №1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

До матеріалів справи було долучено копія протоколу про адімістративне правопорушення серії ААД №157961 від 22.02.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , яка була йому вручена свідчить, що після її підписання особою, що притягується до відповідальності, до нього внесено додаткові записи, які не відповідають дійсності, а саме часу вчинення правопорушення, так як в протоколах які направлялись до суду для розгляду справи містить інформацію що всі правопорушення вчинено о 23 год. 01 хв. Тоді як у вручених їх копіях дана інформація відсутня.

Також відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адімністативне правопорушення зазначається, зокрема час і місце вчинення.

Зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП (ААД № 157963),ст.124 КУпАП (ААД №157962), за ч.1 ст.130 КУпАП (ААД№157961), в усіх зазначено єдиний (однаковий) час їх вчинення, що не може відповідати дійсності оскільки від невиконання вимоги про зупинку до вчинення ДТП пройшло як мінімум 2 хвилини, тоді як час зазначений 23.01 год. однаковий в усіх трьох протоколах.

Зазначені порушення стосуються всіх трьох протоколів про адміністративні правопорушення та є аналогічними.

Крім того, в оскаржуваній постанові суд зазначає, що вина ОСОБА_1 доводиться слідуючим.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 22.02.2023 року о 23:01 в м.Гайворон по вул. Парковій він вживав алкогольні напої після чого керував автомобілем Кіа Ріо, тоді як час 23:01 це час ймовірного вчинення правопорушення, а не час вживання алкоголю.

Апелянт зазначає, що він не оспорював факту вживання алкогольного напою, але не згоден з результатом тесту в 1,8 проміле, оскільки не вживав такої кількості алкоголю.

Суд першої інстанції посилається на відео запис в файлі 0002523__0019.МР4, на якому ОСОБА_1 підтвердив що п`яний, надалі йому запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці та роз`яснено право пройти огляд в медичному закладі чи відмовитись. Після чого ОСОБА_1 погодився пройти тест на місці приладом драгер.

Разом з цим зазначає, що працівник поліції в незрозумілій формі оговорив варіанти проходження тесту, а не про право його вибору та не роз`яснював йому будь-які його права.

Із зазначеного відео-доказу чітко видно, що перед початком оформлення адміністративних матеріалів та проходження тесту працівником поліції не роз`яснювались права передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Враховуючи викладене вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, під час оцінки здобутих у справі та досліджених у судовому засіданні доказів щодо визнання їх належними та допустимими, так як отримані з порушенням закону- допущено грубе порушення порядку оформлення поліцейськими підрозділів поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, як наслідок винесено постанову з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшовши до вивчення обставин справи, не сприяв об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційним судом встановлені такі обставини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Враховуючи обставини, на які посилається ОСОБА_1 та враховуючи вимоги ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення водієм зазначеної заборони тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керує транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. (ч.3 ст.266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. (ч.5 ст.266 КУпАП)

Відповідно до п.п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п.1 розділу ІІ Інструкції).

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.3 розділу ІІ Інструкції).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п.7 розділу ІІ Інструкції).

Згідно п.10 розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічні приписи містяться у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. №1103.

Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Судом установлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 22.02.2023 о 23:01 в м. Гайворон по вул. Паркова, керуючи автомобілем KIA RIO, номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснював шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору та увімкненням спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4, 8.9б Правил дорожнього руху України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 22.02.2023 о 23:01 в м. Гайворон по вул. Паркова керував автомобілем KIA RIO, номерний знак НОМЕР_2 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну внаслідок чого здійснив зіткнення з дерев`яним парканом, в результаті чого автомобіль отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3 б Правил дорожнього руху України, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 22.02.2023 о 23:01 в м. Гайворон по вул. Паркова керував автомобілем KIA RIO, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода нечітка вимова слів), на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці погодився, огляд на стан сп`яніння проводився приладом алкотестер Драгер 6810, тест № 2655, результат тесту 1,80 проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, вчинивши правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На місці зупинки транспортного засобу проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу газоаналізатора алкотестер DRAGER 6810, тест № 2655, кількісний показник якого становить 1,80‰, про що за участі ОСОБА_1 складений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Письмове відтворення результату тестування засвідчено підписом як співробітника Національної поліції Геруна О.А. , який склав акт, так і особи, яка тестується.

У складених протоколах зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав і обов`язків, які встановлені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що останній засвідчив своїм підписом у протоколі про адміністративне порушення.

З наведених підстав, апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що йому не було роз`яснено права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Окремо, ОСОБА_1 надав письмові пояснення у яких він зазначив, що 22.02.2023 о 23:01 в м. Гайворон по вул. Паркова він вживав алкогольні напої після чого керував автомобілем KIA RIO, номерний знак НОМЕР_2 , побачивши поліцейських, які намагались його зупинити за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу, почав тікати, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з дерев`яним парканом, в результаті автомобіль отримав механічні пошкодження, розбитий передній бампер, передня ліва дверка, ліве дзеркало заднього виду та правий передній підкрилок.

Також до матеріалів справи працівниками поліції долучено технічний носій інформації на якому міститься відеозапис, на якому зафіксовано обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП)

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, що є у справі, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, письмовими поясненнями особи, змістом відеозапису з нагрудних камер поліцейських, результатами алкотестеру «Драгер».

Зазначені докази підлягають оцінці судом, який розглядає справу та можуть бути спростовані чи заперечені заінтересованою особою в ході її розгляду у відповідності до приписів ст.252 та ч.1 ст. 267 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння заперечує, посилаючись на те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає вказану позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності необґрунтованою та такою, що спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з відеозапису убачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено за його згодою з використанням спеціального технічного засобу. Йому було роз`яснено про право пройти огляд в медичному закладі чи відмовитись від проведення огляду. При цьому після проведення огляду та оголошення його результату ОСОБА_1 жодних заперечень проти такого результату не висловив.

Таким чином, підстав для проведення огляду в медичному закладі особи не було, оскільки ОСОБА_1 з таким результатом погодився. Жодних заперечень ні одразу після проходження огляду, ні в письмових поясненнях, ні при ознайомленні з протоколом він не заявляв. Також у письмових поясненнях зазначав, що вживав алкоголь до початку керування транспортним засобом.

Наведені докази у їх сукупності свідчать про доведеність факту керування ОСОБА_1 22.02.2023 р. транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про доведеність події та наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи та узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які, на переконання апеляційного суду, були в повній мірі досліджені судом першої інстанції.

У ході апеляційного розгляду будь-яких інших доказів, які б спростовували встановлені районним судом обставини надані не були, доводи апеляційної скарги та пояснення, надані в суді апеляційної інстанції, не спростовують висновок районного суду.

В апеляційній скарзі містяться також інші твердження ОСОБА_1 , які не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення в цій справі, оскільки не спростовують правильність прийнятого районним судом рішення.

Суд звертає увагу, що за практикою Європейського суду з прав людини право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосував адміністративне стягнення з урахуванням характеру правопорушення, його тяжкості, суспільної небезпеки та особи порушника.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк подання апеляційної скарги на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 травня 2023 року стосовно нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко