Справа № 751/6328/23 Головуючий у 1 інстанції Павлов В. Г.
Провадження № 33/4823/789/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Акуленко С.О., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника-адвоката Похилька С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Похилька С.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу місце роботи не повідомив, місце проживання: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 536 грн 80 коп.

Судом встановлено, що 24.07.2023 р. о 16 год. 12 хв. в м. Чернігові по вул. Литовська 7 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, підвищена жвавість ходи та мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, захисник-адвокат Похилько С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи.

Зокрема, з самого початку розгляду справи суд взяв на себе функцію обвинувачення, що вбачається зі змісту постанови, де судом зазначено, що ОСОБА_1 , будучи засудженим за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин та перебуваючи на обліку в лікаря-нарколога, усвідомлював правомірність вимоги поліції щодо проведення огляду та був достеменно обізнаний з особливостями процедури його проведення, передбачаючи можливість виявлення в сечі наркотичних речовин, що ним було особисто визнано в приміщенні КНП «ЧОПНЛ», цілеспрямовано намагався спотворити процедуру адміністративного провадження шляхом нав`язування суб`єктивного тлумачення вимог національного законодавства. Проте, під час судового розгляду справи, жодного документа, який би свідчив про засудження ОСОБА_1 , досліджено не було, а тому в основу постанови неможна було брати обставини, не досліджені у судовому засіданні.

Звертає увагу, що згідно відеозапису події причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , як повідомив поліцейський, було розбите переднє скло, проте працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР, у зв`язку з чим, на думку захисника, працівники поліції не мали права вимагати у нього пред`явлення документів, і в цьому випадку, всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи є неналежними та недопустимими доказами.

Крім того, поза увагою суду залишилось те, що показання свідків про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відбувалося вже після виходу співробітників поліції з лікарні та більше ніж через 2 години після виявлення поліцією у ОСОБА_1 уявних ознак наркотичного сп`яніння, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП. Вказує, що за результатами огляду у уролога у ОСОБА_1 поставлений діагноз хронічний простатит. За повідомленням медичної установи, у зв`язку з відсутністю у закладі спеціального обладнання для проведення діагностичного дослідження урофлоуметрії достовірно встановити наявність затрудженого сечовипускання у ОСОБА_1 не є можливим. В цьому випадку висновки суду про можливість вільно, без затруднень ОСОБА_1 надати сечу для лабораторних аналізів у лікувальному закладі, є помилковим.

При цьому, як вбачається з відеозапису та пояснень ОСОБА_1 , він не зміг надати сечу для лабораторних досліджень, у зв`язку з чим лабораторні дослідження не проводились. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 пропонувалося, а він відмовився надати для проведення лабораторного дослідження інші біологічні зразки, такі як слина, змиви з губ, шкіряного покриву обличчя і рук, а також кров, як передбачено Інструкціює про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Крім того, ОСОБА_1 у медичному закладі надати біологічні зразки (сечу) для лабораторного дослідження не зміг через фізичні розлади здоров`я, але наполягав на відібранні у нього іншого біологічного середовища, але його прохання було відхилено та повідомлено, що у разі не здачі ним сечі його дії будуть вважаться як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, що суперечить п. 12 Розділу ІІІ вище вказаної Інструкції.

Також відео не містить даних про те, що ОСОБА_1 взагалі оглядався лікарем, який мав би на виконання вимог п. 20 вказаної Інструкції за клінічними ознаками визначити наявність чи відсутність у ОСОБА_1 стану сп`яніння та скласти відповідний висновок.

Таким чином, складання протоколу за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у випадку, коли він мав би складатися за керування у стані сп`яніння, свідчить про складання протоколу з порушенням визначеного порядку огляду особи на стан сп`яніння, та є недопустимим доказом.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що того дня, керуючи транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, які на його питання про причину зупинки, повідомили, що у нього розбите скло, проте, на його думку, працівники поліції не могли бачити зазначеного пошкодження скла. Повідомив, що він учасник бойових дій, має поранення, тому у нього тремтять пальці. У зв`язку із хронічним простатитом він не міг здати сечу для проведення лабораторного дослідження, а інший біоматеріал брати не побажали.

Захисник адвокат Похилько С.М. у судовому засіданні апеляційного суду показав, що під час розгляду справи судом 1 інстанції не було досліджено усі матеріали, не дотримано принципу неупередженості та з обвинувальним ухилом. По суті протоколу про адміністративне правопорушення зазначає про безпідставність зупинки ОСОБА_1 , який добровільно поїхав до лікарні для проведення освідування, проте огляд лікарем проведений не був. Акт медичного огляду не складався. ОСОБА_1 за станом здоров`я не зміг надати сечу для лабораторних досліджень.

Вислухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР.

Обставини вчинення ним адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме переглянутими відеозаписами, якими зафіксовано рух автомобіля «Subaru Legacy» та його зупинку. Після зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху, під час спілкування у поліцейського виникла підозра щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, посилаючись на наявність у нього відповідних ознак такого стану, на що ОСОБА_1 погодився. При цьому наявність виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння водієм не заперечувалось.

Перебуваючи в медичному закладі, лікар-нарколог роз`яснив ОСОБА_1 порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та запропонував здати для дослідження сечу, проте водій у категоричній формі відмовився здавати сечу, мотивуючи проблемами з сечовипусканням, та наполягав на відібранні у нього саме зразків крові для проведення відповідного лабораторного дослідження.

В подальшому, на неодноразову пропозицію лікаря попити води для пришвидшення природного сечовипускання, та пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння шляхом забору біологічного матеріалу сечі, ОСОБА_1 то не реагував, спілкуючись по телефону, то категорично відмовлявся та наполягав на дотриманні вимог чинного законодавства. Вказував на те, що відсутність в КНП «ЧОПНЛ» необхідного обладнання для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння за зразками крові не є свідченням відмови у його проведенні як такого. Після спливу двох годин та відмови здавати сечу, лікар повідомив інспектору поліції про те, що час для проведення його огляду вичерпано.

За вказаних обставин, працівники поліції розцінили дії ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та склали протокол за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху, так як проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Таким доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Матеріали справи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду не відмовлявся, здати сечу не міг через фізіологічні причини та наполягав на здачі крові для проведення лабораторного дослідження, є необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно п.п. 10, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Поряд з тим, у даній Інструкції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

Крім того, відповідно до вимог п. 13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції для дослідження біологічного середовища кров використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища, наприклад, якщо водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснили, що для проведення дослідження на стан наркотичного сп`яніння необхідно здати саме сечу.

Крім того, згідно інформації, наявної у листі КНП «ЧОПНЛ» від 18.08.2023 р. за №439, з метою визначення наркотичних та психотропних речовин в організмі людини в токсикологічному відділі клініко-діагностичній лабораторії вказаного закладу застосовується імунохроматографічний метод та методика тонкошарової хроматографії. Для виявлення токсикологічних речовин в даних методах кров не використовується, а об`єктом дослідження є сеча.

В цьому випадку лікар КНП «ЧОПНЛ» для виявлення токсикологічних речовин з об`єктивних причин наполягав на здачі ОСОБА_1 саме сечі, а не будь-якого іншого біологічного середовища.

Також не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про неможливість здачі ОСОБА_1 сечі через наявність хронічних захворювань, так як наявні у справі медичні документи датовані задовго до та після події, яка розглядається. Крім того, за інформацією КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради, за результатами огляду пацієнта ОСОБА_1 19.04. та 14.08.2023 року встановлено діагноз хронічний простатит, стан легкий. Прогресуючої динаміки захворювання не вбачається.

Враховуючи наведене, фізіологічні властивості людського організму, а також той факт, що ОСОБА_1 було надано достатньо часу для здачі аналізів, дії лікаря та поліцейських в даній ситуації відповідають вимогам закону, а доводи апелянта про протилежне не заслуговують на увагу.

Твердження апелянта про те, що зупинка транспортного засобу працівниками поліції була безпідставною, спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, з яких вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з порушенням останнім Правил дорожнього руху, а саме, експлуатація транспортного засобу із пошкодженим лобовим склом, про що було повідомлено останнього.

Не складання працівниками поліції відповідних процесуальних документів щодо факту порушення ОСОБА_1 ПДР (керування авто з розбитим лобовим склом) висновків суду першої інстанції про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апелянта щодо упередженості судді у даній справі є безпідставним, так як незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді не може свідчити про порушення прав ОСОБА_1 , так як суд діяв у спосіб та у порядку, визначеному Законом.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Похилька С.М. - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко