ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Волошин Є.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від прокурора Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступника командира 2 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП

ВСТАНОВИВ

До Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов протокол №58/23 про військове адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП. Відповідно до складеного протоколу заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 , в період з 01.01.2023 до 25.09.2023, в умовах воєнного стану, будучи військовою службовою особою та командиром підлеглого особового складу, тобто особою, наділеною організаційно- розпорядчими повноваженнями, неналежним чином виконував свої обов`язки, а саме: не навчив особовий склад роти безконфліктному нерепресивному спілкуванню і ненасильницькому розв`язанню проблем, які виникають під час служби, не здійснив конкретні заходи щодо зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, внаслідок чого достовірно знаючи, що молодший сержант ОСОБА_2 схильний до порушення військової дисципліни, вживання алкоголю під час несення служби, агресивної поведінки, неналежним чином провів профілактику правопорушень, не вжив конкретних засобів до уникнення конфліктних ситуацій серед підлеглих, допустив вибуття двох вказаних військовослужбовців з місця дислокації підрозділу без супроводу, що створило умови для вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв, внаслідок чого в місці тимчасового розташування підрозділу в н.п. Озерне Краматорського району Донецької області 25.09.2023, близько 13.00, військовослужбовець 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти молодший сержант ОСОБА_2 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, наніс тілесні ушкодження військовослужбовцю цієї ж військової частини солдату ОСОБА_3 у вигляді закритого двійного перелому щелепи зі зміщенням.

Таким чином, командир роти 4 батальйону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 внаслідок недбалого ставлення до військової служби допустив порушення вимог Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо підтримання військової дисципліни та притягнення підлеглого військовослужбовця до відповідальності, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КупАП - «Недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду»

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КупАП не визнав. Суду пояснив, що військова частина, в якій він є заступником командира 2 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення, виконує бойові завдання в зоні ведення бойових дій в складі ОТУ «Лиман» в Донецькій області. Його підрозділ виконує бойові розпорядження безпосередньо на лінії зіткнення з російським ворогом. На психологічний стан військовослужбовців в таких обставинах впливають фактори віку, фізичної втомленості, роздратованості, емоційної напруженості в результаті перебування в зоні артилерійських обстрілів та інше. Його робота, як заступника командира стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення, в таких умовах полягає саме у безпосередньому перебуванні поряд з його особовим складом, підтримка словом і власним прикладом поведінки. Вважає, що прокурором безпідставно було звинувачено його у недбалому ставленні до військової служби, оскільки прокурором у протоколі зазначені загальні поняття та не зазначено обставин, які б свідчили про його службову недбалість, які конкретні дії зобов`язаний був вчинити та у який спосіб, невиконання яких ставиться йому у провину. Також зазначив, що періодично проводив заняття з особовим складом по підвищенню рівня обізнаності по темам: «Юридична відповідальність військовослужбовців», «Порядок звернення військовослужбовців із службових та особистих питань». Також є не вірним твердження прокурора про те, що він допустив вибуття двох військовослужбовців, які вчинили бійку між собою, з одного місця дислокації до іншого, оскільки у той час вони перебували у підпорядкуванні безпосередніх командирів (начальників). Звинувачення в тому, що він не притягував їх до відповідальності, теж не ґрунтується на фактичних обставинах, оскільки в той же день молодшого сержанта ОСОБА_2 було доставлено до тимчасової військової комендатури м.Лиман Донецької області, де він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що був складений відповідний акт військовим комендантом м.Лиман. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2023 року до молодшого сержанта ОСОБА_2 було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді сурової догани. На підставі викладеного просив суд закрити відносно нього справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КупАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень закріплених в ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

У судовому засіданні встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2 01 січня 2023 року ОСОБА_1 призначений на посаду заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення, тобто на момент вчинення правопорушення та на даний час є військовою службовою особою, в розумінні примітки до ст. 172-13 КупАП.

Відповідно до ст.115 заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення в мирний і воєнний час відповідає за організацію і проведення заходів з морально-психологічного забезпечення, за військову дисципліну, морально-психологічний стан, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності особового складу роти, за національно-патріотичну підготовку та інформаційну роботу, організацію дозвілля військовослужбовців роти, їх соціальний захист.

Заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення підпорядковується командирові роти і є прямим начальником усього особового складу роти. У заходах з морально-психологічного забезпечення головні зусилля він зосереджує на індивідуальній роботі з кожним військовослужбовцем.

Статтею 116 Статуту визначено, що заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення зобов`язаний: брати участь у розробленні розкладу занять роти, планувати заходи з морально-психологічного забезпечення, здійснювати заходи щодо соціально-психологічного забезпечення повсякденної діяльності особового складу; забезпечувати виконання рішень командира роти, вивчати та аналізувати морально-психологічні якості кожного військовослужбовця, соціально-психологічний клімат у підпорядкованих підрозділах, подавати допомогу командирам взводів у його поліпшенні; проводити роботу з виховання у військовослужбовців відданості Українському народові, формування в особового складу високих морально-психологічних якостей громадянина - патріота України, свідомого виконання положень Конституції України і законів України, вимог Військової присяги, військових статутів Збройних Сил України, інших нормативно-правових актів і наказів командирів (начальників); виховувати особовий склад роти в дусі свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, Бойовому Прапорові традиціям дружби і військового товариства, любові до своєї військової частини постійної пильності та бойової готовності; проводити виховну роботу, спрямовану на якісне виконання завдань бойової підготовки, підвищення боєздатності роти, зміцнення єдиноначальності, поліпшення морального стану особового складу; здійснювати конкретні заходи щодо зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів; забезпечувати соціально-психологічну адаптацію військовослужбовців до умов служби з урахуванням їх спеціальності та індивідуально-психологічних особливостей; знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця офіцерського, сержантського (старшинського) складу роти; проводити, організовувати проведення навчально-виховних заходів з офіцерами роти, проводити з ними заняття з воєнної педагогіки і психології, особисто навчати їх практиці роботи з особовим складом, надавати необхідну методичну допомогу; навчати особовий склад роти безконфліктному не репресивному спілкуванню і ненасильницькому розв`язанню проблем, які виникають під час служби, постійно підвищувати свій теоретичний і практичний рівень з цих питань; здійснювати заходи щодо психологічної підготовки особового складу до дій в екстремальних умовах мирного і воєнного часу, захисту від інформаційно-психологічного впливу противника; заходи з морально-психологічного забезпечення з особовим складом роти, призначеним до варти (бойового чергування); брати участь у роботі з організації якісного опанування військовослужбовцями і зразкового збереження ними озброєння, бойової та іншої техніки, додержання заходів безпеки та охорони довкілля; організовувати і проводити заходи з культурологічної роботи та дозвілля особового складу роти та членів їх сімей; дбати про створення соціальних і психологічних передумов гармонійного розвитку особистості кожного військовослужбовця; піклуватися про поліпшення матеріально-побутових умов підлеглих, їх соціальний і правовий захист, знати потреби і запити військовослужбовців, вживати заходів для вирішення скарг і заяв, підтримувати зв`язок із сім`ями особового складу роти; вивчати і впроваджувати передовий досвід морально-психологічного забезпечення, вдосконалювати форми і методи морально-психологічного забезпечення бойової підготовки; розробляти план проведення вихідних, святкових та неробочих днів, організовувати і проводити заходи з культурологічної роботи та дозвілля особового складу роти та членів їх сімей; правильно використовувати технічні засоби під час проведення заходів з морально-психологічного забезпечення, забезпечувати своєчасність доставки особовому складові газет та журналів; вести облік кримінальних та інших правопорушень, надзвичайних подій та дисциплінарних провинностей; своєчасно доповідати командирові роти та інформувати заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення про стан військової дисципліни та морально-психологічний стан особового складу, про заплановані та здійснені заходи.

Одночасно з цим відповідно до ст.5 розділу І Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно протоколу заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_4 , в період з 01.01.2023 до 25.09.2023, в умовах воєнного стану, будучи військовою службовою особою та командиром підлеглого особового складу, тобто особою, наділеною організаційно-розпорядчими повноваженнями, неналежним чином виконував свої обов`язки, а саме: не навчив особовий склад роти безконфліктному нерепресивному спілкуванню і ненасильницькому розв`язанню проблем, які виникають під час служби, не здійснив конкретні заходи щодо зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, внаслідок чого достовірно знаючи, що молодший сержант ОСОБА_2 схильний до порушення військової дисципліни, вживання алкоголю під час несення служби, агресивної поведінки, неналежним чином провів профілактику правопорушень, не вжив конкретних засобів до уникнення конфліктних ситуацій серед підлеглих, допустив вибуття двох вказаних військовослужбовців з місця дислокації підрозділу без супроводу, що створило умови для вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв, внаслідок чого в місці тимчасового розташування підрозділу в н.п. Озерне Краматорського району Донецької області 25.09.2023, близько 13.00, військовослужбовець 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти молодший сержант ОСОБА_2 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, наніс тілесні ушкодження військовослужбовцю цієї ж військової частини солдату ОСОБА_3 у вигляді закритого двійного перелому щелепи зі зміщенням, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.172-15 КУпАП наступає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Норма ч.2 ст.172-15 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки фактично у своїй диспозиції відсилає до закону (нормативно-правових актів), що регулюють певні правовідносини, зокрема щодо функціональних обов`язків особи, яка притягається до відповідальності, невиконання (неналежне виконання) яких, і складає по суті склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст.

Загальний зміст статті 172-15 КУпАП полягає в тому, що з ним пов`язане визначення правопорушенням діяння недбалого ставлення службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним, змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації.

Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно-правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд акцентує увагу на тому, що під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

З об`єктивної сторони, правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Об`єктивна сторона недбалості припускає несумлінне ставлення службової особи до службових обов`язків, які на неї покладені, що виражаються: у їх невиконанні або у неналежному виконанні; у спричиненні істотної шкоди або тяжких наслідків і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася тощо.

При встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається. При цьому треба враховувати як об`єктивні, так і суб`єктивні фактори. Зокрема, зовнішні умови й обстановку, в якій доводилось виконувати обов`язки військовій службовій особі, дії вищестоящих командирів і начальників, а також дані, які характеризують особу винного, його кваліфікацію, професійну підготовку, тривалість перебування на посаді, яку обіймає, досвід та інші обставини кримінального провадження.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що таке невиконання мало місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.

Дана позиція узгоджується із позицією Верховного Суду, відображеної у постанові від 21 травня 2021 року по справі №185/12161/15-к.

Згідно службової характеристики ОСОБА_1 , наданої командиром 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 27 вересня 2023 року, яка додана до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 за час проходження служби у 2 стрілецькій роті зарекомендував себе з позитивної сторони, виявив відмінні моральні, професійні та ділові якості. Особисто дисциплінований. Накази командира виконує наполегливо, у встановлені терміни і з високою якістю. Постійно вдосконалює свої знання за фахом. Знає свої обов`язки, виконує їх вчасно, із додержанням вимог статутів Збройних Сил України.

Також, судом встановлено про складання відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП за дії, що мали місце 25 вересня 2023 року.

Крім пояснень свідків, щодо нанесення солдатом ОСОБА_2 солдату ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, до матеріалів справи не долучено жодного доказу (пояснення свідків, матеріали службового розслідування, графіку чергувань) на підтвердження викладених в протоколі обставин, а саме неналежного виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків.

При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Звертає увагу суд і на те, що розгляд адміністративного правопорушення вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і на закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами, у зв`язку із чим вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя Волошин Є.В.