ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/493/23 Номер провадження 33/814/1348/23Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О. О. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Лимар О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Базалицького Р.В. захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою, 13.02.2023 о 14-30 год. ОСОБА_1 на вул. Київська, 33 в с. Супрунівка, Полтавського району, Полтавської області керував автомобілем «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_2 ( власник - ОСОБА_2 ), будучи особою щодо якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами згідно постанови головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ від 09.02.2023 у ВП № 63140537, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 ч.3 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат Базалицький Р.В. - захисник в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить постанову щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що на момент складання протоколу, ОСОБА_1 не був повідомлений про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, про цей факт йому стало відомо від працівників поліції.

Вказує, що матеріали справи також не містять доказів на підтвердження його обізнаності про наявність постанови про встановлення тимчасового обмеження.

ОСОБА_1 повідомив суд першої інстанції про погашення заборгованості та долучив до матеріалів справи докази про погашення заборгованості.

Крім того зазначив, що ОСОБА_1 , у зв`язку із військовою агресією проти України не перебував за місцем реєстрації в м. Харкові, та з 20.04.2022 був внутрішньо переміщеною особою і проживав в с. Жирова, Львівської області, а з 05.10.2022 проживає в м. Києві, що підтверджується договором найму нерухомого майна та довідкою переселенця.

Також вказує, що місцевим судом не взято до уваги, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами було скасовано у зв`язку з погашенням заборгованості.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки захисник не був присутній та не приймав участь у судовому засіданні, і копію постанови йому не було вручено в день розгляду справи. Постанову суду отримав на електронну пошту тільки 26.04.2023 після звернення до секретаря суду, що підтверджується листом з електронної пошти ОСОБА_1 про надходження постанови суду.

05.05.2023 захисником Юдіна Є.В. подано до суду апеляційну скаргу, але 30.05.2023 надійшла постанова про повернення скарги у зв`язку з ненаданням всіх документів захисником Юдіна Є.В. на підтвердження всіх повноважень адвоката Базалицького Р.В.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Базалицький Р.В., будучи належним чином повідомленими про дату та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися. На адресу суду надійшла заява від захисника Базалицького Р.В., в якій він просив здійснювати розгляд без його та ОСОБА_1 участі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Базалицький Р.В. під час проголошення постанови районного суду присутніми не були, та в матеріалах справи відсутнє підтвердження про отримання ними оскаржуваної постанови, вважаю що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 433302, 13.02.2023 о 14-30 год. ОСОБА_1 на вул. Київська, 33 в с. Супрунівка, Полтавського району, Полтавської області керував автомобілем «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_2 , будучи особою щодо якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами згідно постанови головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ від 09.02.2023 ВП № 63140537, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.126 КУпАП.

Громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 ознайомився із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 433302 від 13.02.2023, що підтверджується його підписом.

У підпункті а) пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачено правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.

Приписами статей 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилається сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, та направляється до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011, ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд першої інстанції, перевіряючи наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУПАП, суд першої інстанції виходив із доведеності його вини матеріалами справи.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 умислу на керування транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження такого права.

Згідно постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами вбачається, що постановою від 28.09.2020 ВП № 63140537 відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 638/10125/20 виданого 22.09.2020 Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 24.07.2020 до досягнення дитиною повноліття.

09.02.2023 на підставі судового наказу № 638/10125/20 виданого 22.09.2020 ухвалено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами щодо заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Згідно довідки-розрахунку від 09.02.2023 за період з 01.02.2022 по 09.02.2023 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів складає 34402,5 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи також не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність зазначеної постанови, обставини щодо неотримання ОСОБА_1 та необізнаності його з наявністю такої постанови не були встановлені судом першої інстанції, хоча згідно зі ст. 280 КУпАП обов`язок щодо встановлення таких обставин покладається на суд.

Поза увагою районного суду залишилися пояснення ОСОБА_1 , зазначені ним у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме що постанова про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом до нього не надходила, що також об`єктивно слідує з дати винесення постанови 09.02.2023 та складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 13.02.02023.

В поданій апеляційній скарзі захисник Базалицький Р.В. наголошує на тому, що ОСОБА_1 не було відомо про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, вину щодо наявної заборгованості зі сплати аліментів не заперечує.

Також з наданих стороною захисту матеріалів слідує, що після того, як працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про наявність постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, останній сплатив заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується наданими постановами від 16.02.2023 про зняття арешту з коштів, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, про скасування тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом знаючи, що відносно нього державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Вищезазначене свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на керування транспортним засобом за наявності тимчасового обмеження у праві керування, а тому доводи апелянта заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції на вказані обставини не звернув увагу, не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, у зв`язку із чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Базалицького Р.В. захисника в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Базалицького Р.В. - адвоката в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан