Провадження №3/461/3505/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., при секретарі судового засідання Штогрині В.-Н.Л., за участю представника Львівської митниці Лубоцького Б.Б., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 16.09.2016 р., орган, що видав: 0701, запис № 98,

за ч. 6 ст.470 Митного кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

14.11.2023 близько 14.59 год. в зону митного контролю смугою руху «зелений коридор» пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці транспортний засіб марки «FORD» р/н НОМЕР_2 , в якому з України в РП в якості пасажира слідувала гр. ОСОБА_1 . Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу встановлено, що на даного громадянина спрацював профіль, ризику 401-1 та 801-1, що наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших транспортних засобів, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення. Проведеною перевіркою у відповідності до інформації електронних баз даних АСМО «інспектор» на єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄAIC) Департаменту митної справи Держмитслужби встановлено, що гр. ОСОБА_1 - 27.11.2016 року о 22:57:48 год. через митний пост "Тиса" Закарпатської митниці ДФС ввезла на митну територію України автомобіль марки «PEUGEOT 206» р/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 без письмового декларування та сплати всiх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України, а саме: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Також встановлено, що станом на 14.11.2023 року в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформація про виведення з митної території України вказаного автомобіля, відсутня.

На момент перетину кордону, будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищила строк, встановлений ст. 95 МК України, доставки транспортного засобу особистого користування до митного органу призначення терміном більше ніж на 30 діб.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи під підпис в протоколі про порушення митних правил. 18.12.2023 р. на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки правопорушення було вчинене 27.11.2016 р. На той час не існувало адміністративної відповідальності за такі дії. Тому вважає, що відповідно до ч. 6 ст. 470 МК України в новій редакції встановлено додаткову відповідальність, а саме погіршено становище особи, відповідно зміни не мають зворотної дії в часі. Просить проводити розгляд справи у її відсутності.

Представник Львівської митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке їй інкриміноване та до останньої слід застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 470 МК України.

Заслухавши представника Львівської митниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК України).

Частиною 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Відповідно до глави 55 р. ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України (ст. 90 та 93 МК України).

У відповідності до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб.

Частиною 2 ст. 95 МК України встановлено, що до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі ч.6 ст. 470 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Одночасно, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ч.6 ст. 470 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено.

Зокрема, частиною другою статті 108 Митного кодексу України установлено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути реекспортовані відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Згідно з ч. 7 ст. 380 МК України, у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування, проте жодних документів вказаних у ч.1 ст.460 та ч.7 ст.380 МК України, вищезазначена громадянка не надала.

Нормами ч.1 ст.192 МК України передбачено що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу, проте перевіркою встановлено, що вищезазначений громадянин Львівську митницю про обставин непереборної сили не повідомляв.

Відповідно до абзацу 2 ч.3 ст.14 та ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зверненням фізичних осіб і видає сертифікати щодо форс-мажорних обставин.

Жодних документів, що підтверджують дію обставин непереборної сили до найближчого митного органу вищезазначений громадянин не надав.

Відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

22.08.2019 р. набрав законної сили Закон № 2612-VIII від 08.11.2018 «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», тому з 22.09.2019 р. ОСОБА_1 , перевищила більше ніж на тридцять діб встановлений ч. 1 ст. 95 МК України строк доставки товару - автомобіля марки «PEUGEOT 206» р/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення (пункту вивезення за межі митної території України).

Встановлено, що днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, є 14.11.2023 р. Оскільки таке правопорушення є формально закінченим з моменту його суб`єктивного офіційного виявлення під час здійснення митних процедур 14.11.2023 року, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення.

За змістом частини першої статті 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що перелік триваючих правопорушень, визначений у статті 467 МК України, не є вичерпним.

МК України не містить визначення поняття триваючого правопорушення. Проте в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з певної протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Відтак, станом на момент виявлення правопорушення, обов`язок ОСОБА_1 щодо вивезення транспортного засобу за межі території України протягом 10 діб, встановлений пунктом 1 частини першої статті 95 МК України, виконаний не був.

Таким чином, діяння (бездіяльність) ОСОБА_1 щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються невиконанням встановленого приписами МК України обов`язку. Вчиняючи такі діяння, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Аналогічне, узгоджується із висновком викладеним у постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.01.2019 р. у справі № 448/396/16-а (2а/448/40/16), адміністративне провадження №К/9901/11313/18.

Таким чином, обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 470 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності, під час судового розгляду не встановлено.

Факт митного правопорушення підтверджується: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил № 1591/20900/23 від 14.11.2023 р.; витягом з ЄАІС; доповідною запискою.

Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, ступінь вини і майновий стан особи, яка вчинила правопорушення, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «PEUGEOT 206» р/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 .

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з особи, що притягується до адміністративної відповідальності, слід стягнути в користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 458,459,461,470,486,527,528МК України

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України, та накласти на неї стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «PEUGEOT 206» р/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 536,80 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко