Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6900/22 Головуючий у 1-й інст. Зіневич І. В.
Категорія ч.6 ст.470 МКУ Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Панченка Антона Сергійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 22 травня 2023 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 Митного Кодексу України,

встановив:

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 28.06.2022 о 11 год. 34 хв. до відділу митного оформлення «Оліївка» митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці громадянином України ОСОБА_1 згідно електронної митної декларації (ДКД) від 28.04.2022 типу ІМ40ЕЕ № UA101000/2022/903534 та перепустки ТОВ «ВМК-Україна» від 28.06.2022 № 2910 доставлено товар: легковий автомобіль марки «VOLVO», модель «V70» кузов № НОМЕР_1 , тип двигуна-дизельний, номер двигуна-н/в, робочий об`єм циліндрів двигуна - 2401 см3, що був у використанні, календарний рік виготовлення 2002, дата першої реєстрації 22.05.2002, код транспортного засобу згідно УКТ ЗЕД, заявлений у митній декларації, .

Згідно товаросупровідних документів та ЕМД одержувач/імпортер (графа 8): громадянин України ОСОБА_1 , він же являється і особою відповідальною за фінансове врегулювання, (графа 9), ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 13.12.1997 Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області. Країна відправлення/експорту (гр. 15): Латвійська Республіка. Крім митної декларації та перепустки громадянином ОСОБА_1 також додано оригінали наступних документів: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , купчий документ від 23.04.2022 № 043/2022-P, митна декларація країни експорту № 22PL331020Е0382900. Згідно товаросупровідних документів, у тому числі електронної митної декларації (ДКД) від 28.04.2022 типу ІМ40ЕЕ № UA101000/2022/903534, даний товар (транспортний засіб) ввезено на митну територію України у митному режимі «транзит» громадянином ОСОБА_1 08.05.2022 через зону діяльності Волинської митниці у строк доставки до Житомирської митниці до 18.05.2022.

Будь-якої інформації щодо обставин непереборної сили, відповідно до існуючих у митниці баз даних, від ОСОБА_1 або від будь-яких інших осіб у період з 08.05.2022 по день складання протоколу про порушення митних правил з приводу легкового автомобіля марки «VOLVO», модель «V70» кузов № НОМЕР_1 не поступало.

Таким чином у діях громадянина України ОСОБА_1 вбачається склад порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.470 Митного кодексу України.

Постановою судді Богунського районного суду м.Житомира від 22 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.6 ст. 470 Митного кодексу України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу легкового автомобіля марки «VOLVO», модель «V70» кузов № НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Панченко А.С. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, вказав, що після повномасштабного вторгнення рф на територію України 07.03.2022 ОСОБА_1 вивіз своїх онуків за межі країни до Латвії у м.Рига. Там же, в квітні місяці придбав автомобіль марки «VOLVO», на якому 08.05.2022 повернувся в Україну. Автомобіль ввіз на митну територію в митному режимі «транзит» та повинен був його доставити до Житомирської митниці до 18.05.2022. Проте, в порушення зазначеного строку доставив автомобіль до Житомирської митниці лише 28.06.2022 із-за погіршення його стану здоров`я. До сімейного лікаря не міг потрапити, так як такого не було, оскільки він надавав медичну допомогу пораненим, яких привозили з Макарівського району, де тоді велися бойові дії. В подальшому, в липні звернувся за медичною допомогою та 28.07.2022 йому було проведено оперативне втручання з приводу хвороби серця. Відповідно до виписки № 11686 із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 хворіє на ІХС більше 10 років. Тому, існування воєнного стану в Україні та проблеми зі здоров`ям, не дозволили йому у встановлені строки доставити транспортний засіб до Житомирської митниці.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що копію постанови отримав 01.06.2023, про що міститься відмітка на довідковому листі у матеріалах справи.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисники Пшевлоцький О.Й., Панченко А.С., повторно не з`явились в судове засідання, надіслали повторні клопотання про відкладення розгляду справи, які суд апеляційної інстанції залишає без задоволення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника Житомирської митниці, який апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, посилаючись на її безпідставність, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

В силу ст.486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції були встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками провадження.

Так, порушення ОСОБА_1 митних правил підтверджуються: протоколом про порушення митних правил від 28.06.2022 №0223/101000/22, доповідною запискою в.о.головного державного інспектора оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил ОСОБА_2 (а.с.4), даними документу контролю доставки №UA101000/2022/903534 від 08.05.2022 (а.с.8), даними перепустки №2910 від 28.06.2022 (а.с.9), даними документів на автомобіль (а.с.11-13), даними митної декларації від 08.05.2022 власноручно заповненою ОСОБА_1 (а.с.15), згідно даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску 08.05.2022 ОСОБА_1 через зону діяльності Волинської митниці Держмитслужби ввезено на митну територію України в режимі «транзит» автомобіль марки «VOLVO», кузов № НОМЕР_1 (а.с.10). Відповідно до висновку експерта №-0312 від 11.07.2022 ринкова вартість автомобіля марки «VOLVO», модель «V70» кузов № НОМЕР_1 становить 151 656,96 грн (а.с.32).

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, що підтверджено матеріалами справи.

В свою чергу, при вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно положень статті 460 ч.1 МК, вчинення порушень митних правил, передбачених ч.3 ст.469, ст.470, ч.3 ст.478, ст.481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дій обставин непереборної сили, тощо не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Пунктом 2 розділу 18 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму затвердженого наказом Міністерства фінансів України за 3657 від 31.05.2012 передбачено, що обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правого характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан, який відповідно діє і до цього часу.

Згідно роз`яснень Торгово-промислової палати України (далі ТПП України) від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 на підставі ст.ст.14,14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами.

До суду першої інстанції ОСОБА_1 подав документи, які підтверджують його незадовільний стан здоров`я (а.с.51-56).

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення визначають наступне.

Згідно статті 23 Кодексу метою адміністративного стягнення є міра відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зі змісту статті 22 Кодексу вбачається можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно статті 33 Кодексу стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Отже, аналіз наведених положень та тлумачення визначення адміністративного стягнення вказує на те, що це захід адекватної реакції держави на вчинення фізичною чи юридичною особою адміністративних деліктів із акцентом як на майнові (фінансові) обмеження прав, правомочностей, так й вплив на саму особу, її психіку та поведінку. Крім того, адміністративне стягнення це засіб примусу, що застосовується від імені держави до суб`єктів адміністративного проступку, визначених винними у вчиненні адміністративного проступку.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності, на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Вирішуючи питання відповідальності ОСОБА_1 суд враховує, що правопорушення вчинено не умисно, не завдало істотної шкоди охоронюваним інтересам.

При цьому, окрім наведених вище мотивів, апеляційний суд також враховує те, що правопорушення вчинено в умовах російської збройної агресії проти України, а тому, не доцільним є застосовування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, що, серед іншого наведеного вище, відповідає принципам гуманізму.

Враховуючи наведені положення, доводи та мотиви, приймаючи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність даних про істотну шкоду та тяжкі наслідки від вчиненого, особу щодо якої складено протокол, відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до переконання та висновку про те, що у даній конкретній справі до особи можливо застосувати положення ст.22 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов:

1) про проведення додаткової перевірки;

2) про накладення адміністративного стягнення;

3) про закриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги наведене вище, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер та фактичні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, наслідки правопорушення, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.22 КУпАП, ст.ст.458,459,461,481,486,527,528 МК України, -

постановив:

Клопотання адвоката Панченка Антона Сергійовича про поновлення строку задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м.Житомира від 22 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 22 травня 2023 року скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 470 МК України, відносно ОСОБА_1 закрити.

Повернути транспортний засіб легковий автомобіль марки «VOLVO», модель «V70» кузов № НОМЕР_1 , тип двигуна-дизельний, номер двигуна-н/в, робочий об`єм циліндрів двигуна - 2401 см3, що був у використанні, календарний рік виготовлення 2002, ключ запалення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, купчий документ власнику - ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич