Провадження № 3/389/1003/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Богданова Олена Едуардівна, розглянувши в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області матеріали, які надійшли від Відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 , працюючого у Знам`янській дистанції колії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії ААД №281643 від 10.07.2023, ОСОБА_1 10.07.23 о 20.10 год. по вул.Мічуріна в с.Водяне, керував транспортним засобом - WOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак НОМЕР_4 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведенням тесту зі згоди водія у присутності одного свідка, із застосуванням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер 6820», проба позитивна 1,26% проміле, водій відсторонений від керування, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду для розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання смс-повідомлення повідомлення «Судова повістка про виклик до суду», оскільки до матеріалів провадження долучено відповідну заявку, неодноразово звертався до суду із заявами про відкладення через незадовільний стан здоров`я, водночас 12.12.23 його представником - адвокатом Олійник С.В. подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності, причини ж неявки в останнє судове засідання суду не відомі.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, у зв`язку з чим суддя розглядає справу за відсутності ОСОБА_1

02.11.2023 через канцелярію суду його представник - адвокат Олійник С.В. подала клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є незаконним, а проведений огляд за допомогою алкотестера «Драгер 6820» є недійсним. В обґрунтування клопотання зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки жодним доказом не зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а свідки чітко не вказали за яких обставин сталася ДТП і чи дійсно за кермом був ОСОБА_1 . Протокол фактично був складений на підставі телефонного звернення ОСОБА_2 на лінію 102, який є одночасно потерпілим і свідком складеного протоколу, тобто наявний конфлікт інтересів, оскільки ОСОБА_2 був зацікавлений в оформленні адміністративного протоколу.

Крім того, із відеозапису з нагрудної боді-камери вбачається, що момент проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння фактично не зафіксований, відеокамера фіксувала інші об`єкти, поліцейський не встановив чи згодний ОСОБА_1 з результатом тесту Драгера чи бажає він пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, а також на відео відсутня процедура підписання протоколу та особистого написання свідками своїх пояснень, оскільки вони написані однаковим почерком. Звертає увагу суду на те, що відеофайли, які є у матеріалах справи є фрагментальними, постійно перериваються, що свідчить про неповноту відеозапису та механічне втручання до відеозапису, тому не є належним допустимим доказом по справі.

В судовому засіданні, яке відбулось 02.11.23 представник ОСОБА_3 - адвокат Олійник С.В. надала суду пояснення аналогічні із викладеними у даному клопотанні та заявила клопотання про виклик свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 для дачі ними особистих пояснень, яке судом було задоволено.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тест №846 від 10.07.2023, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, рапорт, письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , письмове клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Олійник С.В., заслухавши представника ОСОБА_1 - адвоката Олійник С.В., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оцінивши всі докази в їх сукупності, суддя дійшов до наступного.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №281643 від 10.07.2023 у провину ставиться те, що він 10.07.23 о 20.10 год. по вул.Мічуріна в с.Водяне, керував транспортним засобом - WOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак НОМЕР_4 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведенням тесту зі згоди водія у присутності одного свідка, із застосуванням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер 6820», проба позитивна 1,26% проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП є бланкетною, так як лише називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до інших норм Кодексу та підзаконних актів.

Зокрема, пунктом 2.9а Постанови КМУ від 10.10.2001 «Про Правила дорожнього руху» водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для наявності складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП повинен бути факт керування транспортним засобом. Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом, перебування у стані алкогольного сп`яніння або відмова водія від огляду. Основною ознакою складу зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Під керування транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Стосовно факту керування суд дійшов такого висновку.

На переконання суду, лише чітке дотримання вказаної процедури, зокрема, проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння з дотриманням положень ст.266 КУпАП, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обгрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

З переглянутого відеозапису, який міститься на DVD-R диску, що доданий до матеріалів справи, вбачається, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом WOLKSWAGEN CADDY не зафіксований, працівники поліції були викликані на підставі телефонного звернення ОСОБА_2 на лінію 102 за фактом ДТП і пошкодження паркану, проте, поліцейський не встановивши хто саме перебував за кермом, запитав ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, а потім одразу запропонував пройти огляд на місці за допомогою алкотестера Драгер, на що ОСОБА_1 погодився, проба позитивна 1,26% проміле, з результатом був згодний.

Тобто на відеозаписі не зафіксовано керування чи навіть перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу.

Для підтвердження обставин, викладених у протоколі або їх спростування, судом викликались свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , які в судовому засіданні 30.11.2023 пояснили наступне.

Так, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ввечері 10.07.2023 вона знаходилась в квартирі, почула гуркіт на вулиці, вийшла та побачила пошкоджений паркан сусідів ОСОБА_6 . На вулиці стояв автомобіль, біля якого стояв ОСОБА_1 , вона була присутньою при встановленні алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Водночас, зазначила, що не бачила хто саме був за кермом.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що близько 8 години вечора 10.07.2023 почув звук удару на вулиці, вийшов з квартир та побачив дві секції розбитого паркану, на вулиці стояло авто з пробитим колесом та пошкодженою фарою, біля авто стояв ОСОБА_1 . Поки чекали поліцію він запитував ОСОБА_1 навіщо він пошкодив паркан, але ОСОБА_1 заперечував свою причетність до цієї події. Також повідомив, що не бачив хто саме був за кермом.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що із ОСОБА_1 познайомився у м.Кропивницькому і в подальшому домовився з ним про закупівлю нутрій у його знайомого. Вони попередньо у телефонній розмові домовились про зустріч та 10.07.2023 він приїхав до нього додому, щоб потім поїхати разом у с.Богданівку на його автомобілі Жигулі, але у зв`язку з тим, що автомобіль не заводився, вони поїхали на автомобілі ОСОБА_1 - WOLKSWAGEN, але за кермом їхав саме ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_1 перед цим вживав алкогольні напої. Перед черговим поворотом він запитав ОСОБА_1 куди повертати, а той штовхнув його і ОСОБА_5 врізався у паркан, потім виліз з автомобіля і пішов ремонтувати свій автомобіль.

Тобто, пояснення свідків також спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» з урахуванням змін внесених постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків. Письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою.

Тому, враховуючи зазначене вище та надані в судовому засіданні пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , які не бачили ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу WOLKSWAGEN, а лише присутні під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер 6820», та свідка ОСОБА_7 , який зазначив, що саме він перебував за кермом, а не ОСОБА_1 , суддя ставить під сумнів письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи та написані однаковим почерком.

Інших належних та допустимих доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом до матеріалів справи не долучено.

Не зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом свідчить про порушення поліцейськими проведеного огляду саме водія на місці зупинки, як передбачає ч.1 ст.130 КУпАП, тому, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Щодо належності та допустимого доказу - відеозапису з нагрудної камери поліцейського, суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Запис нагрудних камер повинні бути безперервними, запис відео повинен бути «не обрізаними», втручання в роботу боді камер, після початку відео запису заборонено згідно п.5 р.ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 11.01.2019 №28/32999: «включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу».

Також, всупереч вимогам п.5 " Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026, наданий суду відеозапис події не є безперервним та складається з 2 дисків та 8 фрагментів, однак, це не повний запис, оскільки перший фрагмент відеозапису відсутній або вилучений і починається із другого фрагменту. Тобто, долучені до матеріалів справи відеозаписи обставин події не відповідають вимогам Інструкції, не відображають повноту події 10.07.2023 та не можуть вважатися належним та допустимим доказом по справі.

З огляду на викладене, суддя вважає ґрунтовними доводи адвоката Олійник С.В. про порушення працівниками поліції безперервності зйомки з використанням нагрудної камери поліцейського, оскільки вищезазначений відеозапис не є безперервним, а отже також не може бути належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Водночас, варто відмітити, що складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, через положення ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду як доказ вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності у сукупності з іншими доказами.

Слід зазначити, що сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, і за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Враховуючи вищенаведене та з огляду на обмежені процесуальні повноваження суду, обов`язок збирати докази саме особами, уповноваженими на складання протоколів, вказаний протокол не може бути допустимим доказом по справі, що тягне за собою неможливість правильного вирішення справи на його основі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N926/08, рішення від 20.09.2016), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.ст.251 КУпАП).

Тобто, враховуючи викладене вище та сукупність зібраних у справі доказів не дозволяє зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 зазначеного у протоколі правопорушення, оскільки у матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу та керування ним, що і створює в даному випадку об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суддя, дослідивши дані протоколу та наявні у провадженні матеріали, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, оскільки докази не можна вважати достатніми та допустимими для того, щоб визнати його винуватим у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в даному протоколі, тому справу відносно нього належить закрити за відсутностю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130 КУпАП, ст.ст.7, 221, 245, 247, 248, 266, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.Е. Богданова