Справа № 132/1178/23
Провадження № 33/801/1182/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 08 квітня 2023 року о 23 год. 00 хв., рухаючись по вулиці Миру в селі Байківка Хмільницького району Вінницької області, керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ-21074», номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено зі згоди водія за допомогою приладу Alcotest 6810 Drager, тест № 4264, який показав 1,78 ‰ (проміле), чим порушив п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 доведена належними та допустимими доказами.

Не погодившись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції, просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що 08.04.2023 року ОСОБА_1 на момент приїзду працівників поліції транспортним засобом не керував, а сидів у своєму нерухомому автомобілі та чекав на свого товариша, який мав завезти його додому.

Відеозапис з нагрудних камер поліцейських не є суцільним та складається із двох уривків.

Крім того суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній підстави.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Із аналізу вказаних норм слідує, що підставою для проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у такому стані на основі виявлених ознак сп`яніння.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 324251, 08 квітня 2023 року о 23 год. 00 хв. по вулиці Миру в селі Байківка Хмільницького району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ-21074», номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу Alcotest 6810 Drager, тест № 4264, результат 1,78 ‰. Протокол підписаний ОСОБА_1 , жодних заперечень чи пояснень ОСОБА_1 у протоколі не зазначив (а. с. 2).

Як видно із чека приладу Alcotest 6810 Drager (тест № 4264 від 08 квітня 2023 року) результат огляду ОСОБА_1 1,78 ‰. Чек містить підпис ОСОБА_1 (а. с. 1)

Згідно із актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08 квітня 2023 року огляд ОСОБА_1 був здійснений за допомогою технічного приладу Alcotest 6810 Drager, результат огляду 1,78 ‰ (а. с. 3).

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що 08 квітня 2023 року о 23 год. 45 хв. ОСОБА_1 був направлений на огляд до Калинівської ЦРЛ. У результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: (огляд проводився зі згоди водія) запах алкоголю з ротової порожнини (а. с. 5).

До матеріалів справи долучено два відеозаписи із нагрудних камер поліцейських.

Відеозапис починається о 22 год. 55 хв., коли поліцейські переслідують автомобіль та подають йому звуковий сигнал про зупинку.

О 22 год. 56 хв. автомобіль зупиняється, за кермом автомобіля знаходиться ОСОБА_1 . Він виходить із автомобіля, не вимикаючи двигун, працівники поліції просять пред`явити документи, які той передає.

О 22 год. 59 хв. поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що він нього чути запах алкоголю та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відмовляється. Поліцейські повідомляють, що на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП.

Наступний відеозапис розпочинається о 23 год. 42 хв. У відділку поліції ОСОБА_1 називає поліцейському свої паспортні дані та підтверджує, що керував транспортним засобом «ВАЗ 21074». Після цього продуває Драгер. Результат 1,78 ‰. Поліцейський роз`яснює, що на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом повністю спростовуються доказами, наявними у матеріалах справи. Зокрема, відеозаписами із камер поліцейських, на яких чітко зафіксовано факт переслідування автомобіля, керування ОСОБА_1 автомобілем безпосередньо перед його зупинкою працівниками поліції, який також підтверджений самим ОСОБА_1 під час спілкування із поліцейськими.

Подальші твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, апеляційний суд не бере до уваги та розцінює як тактику, спрямовану на уникнення покарання.

Також, не заслуговують на увагу покликання в апеляційній скарзі на те, що відеозапис не суцільний, оскільки на двох відеозаписах безперервно та чітко зафіксовано факт керування транспортним засобом і проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку приладу Alcotest 6810 Drager, є безпідставними, адже чинне законодавство не містить вимог про долучення до протоколу чи матеріалів справи вказаних документів.

Такі документи відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції надаються поліцейським перед проведенням огляду на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, зводяться до незгоди із ними та факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не спростовують.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 26 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не пропущені.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук