ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа № 553/3881/22
Провадження № 3/553/259/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Високих М.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

18.08.2022 о 22 год. 45 хв. за адресою: м. Харків, вул. Ньютона, 6 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21703», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Drager», Alcotest 6810, ARВH 0665, результат якого склав 1,14 проміле.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, причин не прибуття до суду не повідомив, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.

Так, в межах розгляду справи судові засідання були призначені на 24.11.2022, 03.02.2023, 14.03.2023, 12.04.2023 та 01.06.2023, в які ОСОБА_1 викликався за повідомленими ним засобами зв`язку, що вказані у протоколі, та жодного разу до суду не прибув без повідомлення причин.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зважаючи що присутність особи при розгляді справ, передбачених ст.130 КУпАП, обов`язковою законодавцем не визначена, про поважні причини не прибуття в судові засідання ОСОБА_1 суд не повідомляв і питання про відкладення розгляду справи ним не порушувалось, суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про скерування протоколу на розгляд Ленінського районного суду м. Полтави, про що розписався у протоколі, та належно сповіщений про день, час та місце розгляду справи за повідомленими ним засобами зв`язку, проте в судове засідання для того щоб бути вислуханим не прибув, правом надання пояснень та доказів не скористався.

Оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами, які є логічно узгодженими між собою та без суперечностей, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 272775; висновком тестування від 18.08.2022 Drager Alkotest 6810, прилад ARВН 0665, тест №2250, за яким результат вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_1 склав 1,14 ‰, що значно перевищує допустимий показник; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням, за яким огляд водія було проведено у зв`язку із виявленням ознак сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів; записом відеофіксації порушення; рапортом працівника поліції.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 18.08.2022 у м.Харкові керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України. При цьому, згідно із дослідженими доказами, на місці зупинки ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом не заперечував, у зв`язку із виявленням у нього ознак сп`яніння, що вказані у акті, пройшов огляд на місці за допомогою приладу Drager Alkotest 6810 та не погодився із результатом, однак категорично відмовився пройти огляд в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, що йому неодноразово було запропоновано поліцейським.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом пунктів 1.3, 1.9 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодаством.

Відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, а досліджені у справі докази у своїй сукупності об`єктивно дають суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України, в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих