Провадження № 3/592/3274/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., з участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Бикова Д.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

27.10.2023 о 22:19 в м. Суми по вул. Британська в районі буд.10а водій ОСОБА_1 керував т/з Volvo V50 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. З позитивним результатом огляду 1,37‰, проведеного на місці зупинки т/з за допомогою Alkotest Drager, ОСОБА_1 не погодився; огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в найближчому закладі охорони здоров`я КНП СОР «ОКМЦСНЗ», що підтверджується висновком лікаря №1943 від 27.10.2023. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що за наведених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, проте, оскільки він є добровольцем територіальної оборони добровольчого формування №2 Сумської міської територіальної громади, то на нього, як на військовослужбовця розповсюджується спеціальний порядок притягнення до відповідальності за порушення ПДР.

Захисник Биков Д.О. в судовому засіданні просив закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України. Свої вимоги обґрунтовував недотриманням працівниками поліції правової процедури притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, коли у відповідності до вимог ст.15 КУпАП матеріали про правопорушення мали бути передані відповідним органам ЗСУ для вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується долученими до протоколу серії ААД №619022 від 27.10.2023 такими доказами:

- висновком КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» №1643 від 27.10.2023, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, копією акту медичного огляду (а.с.4, 19-20);

- довідкою про надання інформації щодо відсутності фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року та про наявність у нього посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 05.08.2010 (а.с.6).

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні.

Долучений до протоколу диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та встановленого на службовому авто відеореєстраторі, здійснених згідно зі ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» під час судового розгляду не досліджувався з огляду на те, що учасниками справи не оспорювались обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, процедура проходження огляду на стан сп`яніння, за якої останній відмовився проходити огляд на місці зупинки і забажав прослідувати до медичного закладу, складання адмінматеріалів.

Твердження сторони щодо недотримання належної правової процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та недопустимості протоколу, як доказу, не заслуговують на увагу суду.

Так, 28.01.2023 ОСОБА_1 підписав контракт добровольця територіальної оборони та є членом добровольчого формування №2 Сумської територіальної громади і зобов`язаний виконувати завдання територіальної оборони протягом строку дії контракту та ЗУ «Про основи національного спротиву», Положення та інших нормативно-правових актів України, що регулюють порядок діяльності добровольчих формувань територіальних громад.

Відповідно до ч.1, 3 ст.12 ЗУ «Про оборону України» участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, зокрема, беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони та руху опору, сприяють забезпеченню правового режиму воєнного стану.

Територіальна оборона України організовується та здійснюється відповідно до ЗУ «Про основи національного спротиву» з урахуванням особливостей, визначених законодавством про оборону, мобілізацію та правовий режим воєнного стану (ст.18 ЗУ «Про оборону України»).

Так, добровольче формування територіальної громади згідно з п.2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про основи національного спротиву» - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони.

Діяльність добровольчих формувань територіальних громад здійснюється під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил України.

У разі введення в Україні або в окремих її місцевостях воєнного стану всі добровольчі формування територіальних громад переходять в оперативне підпорядкування командирів відповідних військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України.

На час дії воєнного стану за рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України добровольчі формування територіальних громад повністю або частково можуть залучатися до виконання завдань територіальної оборони поза межами визначеної зони територіальної оборони, а також направлятися до районів ведення воєнних (бойових) дій (ст.8 ЗУ «Про основи національного супротиву»).

Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (абз.1 ст.1 ЗУ «Про Збройні Сили України»).

Відповідно до ст.3 вказаного закону Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Відтак, під час воєнного стану добровольчі формування територіальних громад переходять у підпорядкування командирів військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України, та за рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України вони повністю або частково можуть залучатися до виконання завдань територіальної оборони поза межами визначеної зони територіальної оборони, а також направлятися до районів ведення бойових дій.

З аналізу указаних законодавчих норм убачається, що добровольче формування територіальної громади є воєнізованим підрозділом, а не військовим формуванням. Здійснення діяльності добровольчих формувань під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил України, а також перехід їх за певних умов в оперативне підпорядкування командирів відповідних військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України не свідчить про перебування членів добровольчих формувань у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (постанови Верховного Суду від 31.05.2023 у справі 160/1543/21, від 08.11.2023 у справі №295/12293/20, від 16.08.2023 у справі №357/3844/20).

Крім того, відповідно до ст.15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах; штраф, як адміністративне стягнення, не застосовується при порушенні правил дорожнього руху виключно відносно військовослужбовців строкової служби.

У зв`язку із вищевикладеним доводи захисника про недопустимість доказу складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не заслуговують на увагу суду та не спростовують обов`язкових ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП:

- ОСОБА_1 керував автомобілем, за обставин, встановлених судом і вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та був зупинений поліцейськими;

- ОСОБА_1 за направленням поліцейських пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, де лікарем встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з цим, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника Бикова Д.О., дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням встановлених обставин справи та відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що ч.1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя Т.В. Шияновська