КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 361/7592/23 Апеляційне провадження № 33/824/5564/2023Головуючий у суді першої інстанції - Петришин Н.М, Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня2023 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонногосуду Київської області від 03 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської областівід 03.11.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 29.08.2023 близько 06 год. 10 хв. у Броварському районі на автодорозі Київ-Чернігів, 59 км., керував автомобілем марки «AudiA4» н.з. НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Drager» та у нарколога відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

Не погоджуючись із постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Зазначає, що не роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення її процесуальних прав або відсутність відмітки про неможливість такого роз`яснення, є завадою справедливого розгляду. Вказує на те, що зупинка транспортного засобу є неправомірною і крім того, така зупинка не зафіксована на бодікамеру працівників поліції.

Працівниками поліції не було роз`яснено в зв`язку з наявністю яких ознак алкогольного сп`яніння, було запропоновано проходити такий огляд.

Протокол про адміністративне правопорушення складався вже після того, як свідки залишили місце зупинки керованого мною транспортного засобу, крім того, протокол не містить підпису ОСОБА_1 про те, що було роз`яснено права і обов`язки.

Посилання судді про те, що матеріали справи не містять даних про оскарження дій працівників поліції, є помилковими, оскільки через два дні після складання протоколу, ОСОБА_1 , було мобілізовано до ЗСУ, і відтак, можливість оскаржити ці дії, була відсутня.

Зазначає, що працівниками поліції, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортного засобу.

Також апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.11.2023 була винесена постанова про визнання винним ОСОБА_1 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймав, із постановою ознайомився 13.11.2023 із ЄДРСР, апеляційну скаргу надіслано засобами поштового зв`язку до суду першої інстанції 17.11.2023.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2023.

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог частиною першою статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право податипояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з положеннями частин другої - шостої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За змістом пункту 2.5 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відтак, за наслідками перегляду доказів, що містяться у справі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив матеріали справи та дійшов правильного висновку про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбачених частиною першою статті 130 КУпАП.

Зазначені обставини, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 446828 від 29.08.2023, направленням на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення.

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції було порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції спростовується відеозаписом з якого вбачається, що ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер» або у лікаря нарколога, на що останній відмовився, крім того, факт відмови підтверджується протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД № 446828 від 29.08.2023, в якому ОСОБА_1 зазначив: «до лікаря нарколога їхати не буду».

Як вбачається з відео із нагрудної камери працівників поліції, ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, а відтак, доводи апеляційної скарги про те, що на відеозаписі відсутній факт зупинки є безпідставними.

Стосовно доводів апелянта, про неправомірну зупинку працівниками поліції транспортного засобу, слід зазначити, що за певних обставин, це може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДРУкраїни.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, про те, що працівниками поліції не було перелічено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння вони виявили, суд наголошує, що відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння, крім того, протокол про адміністративне порушення серії ААД 446828 містить відомості, про те, що ОСОБА_1 мав різкий запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння рук.

Таким чином, виявивши у водія таку ознаку алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення складався вже після того, як свідки залишили місце зупинки не може братись до уваги, оскільки у відповідності до частини другої статті 266 КУпАП - під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, відтак, оскільки у матеріалах справи наявний відеозапис, який підтверджує всі обставини, присутність свідків не є обов`язковою.

Що стосується доводів, стосовно того, що протокол не містить підпису водія про те, що йомубуло роз`яснено права і обов`язки, суперечать дійсності з огляду на таке.

Відповідно до статті 256 КупАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право податипояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання, проте, протокол не містить будь-яких зауважень, заяв чи скарг при оформлені протоколу, на противагу протокол містить підписи ОСОБА_1 .

Обставини того, чи був ОСОБА_1 відсторонений від керування автомобілем, чи був його транспортний засіб переданий іншій особі для керування, як і його подальші дії, в тому числі стосовно керування автомобіля, після складення протоколу, не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та ці відомості не свідчать про незаконність вимог чи дій працівників поліції відносно огляду і недійсність складання протоколу та жодним чином не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд наголошує на те, що відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак, вказана норма ПДР встановлює обов`язок водія, а не право пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього ПДР не містить.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння само по собі утворює склад правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'HalloranandFrancisv. theUnitedKingdom») від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог статтей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винни ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2023 року- задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Нежура