Номер провадження3/205/5001/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.178 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2023 року близько 13 год 00 хв неповнолітній ОСОБА_1 , знаходячись біля буд.2А по вул.Караваєва в м.Дніпро, розпивав алкогольний напій «REVO» об`ємом 0,5 л 8,5 % алкоголю на дитячому майданчику.

В судове засідання ОСОБА_1 та його законний представник не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, підтверджується зібраними матеріалами, а саме: протоколом серії ВАД № 340566 від 24.10.2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких останній підтвердив, що 24.10.2023 року на дитячому майданчику біля буд.2А по вул.Караваєва в м.Дніпро вживав алкогольний напій «REVO» об`ємом 0,5 л.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.178 КУпАП як за дії передбачені ч.1 ст.178 КУпАП вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення.

Відповідно ч.1 ст.178 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Згідно ч.2 ст.178 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення.

Натомість, до матеріалів справи не долучені докази на підтвердження накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.178 КУпАП. Відтак, дії ОСОБА_1 не можуть бути кваліфіковані за ч. 2 ст.178 КУпАП, у зв`язку з чим їх слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

При цьому, суддя зазначає, Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норм, які б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 N 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 178 КУпАП на ч. 1 ст. 178 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його правове становище.

За змістом ст. 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно ч. 1 ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

На підставі п. 2) ч. 1 ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років може бути застосований такий захід впливу, як попередження.

При розгляді справи враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, яка є неповнолітньою, ступінь її вини, задля виховної мети та з метою запобігання вчинення адміністративних правопорушень, суд вважає можливим не застосовувати до ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, застосувавши до неї захід впливу у виді попередження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 178, ст. ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосувати до нього згідно ст.24-1 КУпАП захід адміністративного впливу у виді попередження.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя М.М. Таус