СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Святошинського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 920025, 16.12.2023 року о 20 год. 29 хв. за адресою АДРЕСА_1 , зі своєю дружиною ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї фізичного, психологічного та економічного характеру, навмисно відібрав мобільний телефон, ображав словесно, принижував, давав ляпаси, стусани, чим завдав психологічну та фізичну травму здоров`ю.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпілою, відповідно до складеного протоколу серії ВАБ № 920025, є ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, надав свої пояснення по справі наступного змісту. Вказав, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 920025 жодним чином не відповідають дійсним обставинам та подіям, які мале місце 16.12.2023 року. В цей день він зі своєю донькою, ОСОБА_3 , 2018 року народження, перебував у своїх батьків, за місцем їх з донькою реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . Близько 19.30 год. його доньці зателефонувала ОСОБА_2 , 1988 року народження. Скориставшись цією нагодою, оскільки дружина на його дзвінки не завжди відповідала, він спитав в неї, на яке поштове відділення відправити її речі, які залишились у його батьків після того, як вона проживала у них 3 місяці. Вона нічого зрозумілого йому не відповіла і зазначила, що свої речі буде збирати сама.

Біля 20 год. 20 хв. 16.12.2023 року він вийшов в магазин і побачив свою дружину, ОСОБА_2 , на 5 поверсі, де проживають його батьки. Вона почала бігти до його квартири, щоб потрапити туди раніше, ніж він, але він випередив її і зачинив за собою двері. Його дружина почала гучно стукати в двері, на цей стукіт вийшла його мати, ОСОБА_4 , 1970 року народження, яка намагалась зупинити його дружину і не пустити її в свою квартиру. Але на той момент ОСОБА_2 вже не контролювала свої дії і почала наносити його матері удари по рукам і ногам. На цей шум вийшов батько, ОСОБА_5 , 1969 року народження, і почав виштовхувати його дружину за двері. Мати ОСОБА_1 пішла до його доньки, яка дуже голосно кричала та плакала, бо злякалась. Мати ОСОБА_1 визвала поліцію, щоб зупинити цей конфлікт.

ОСОБА_1 почав виносити речі своєї дружини, але вона почала гучно кричати і наносити йому удари по всьому тілу. Він тричі намагався зачинити двері, але його дружина їх весь час відчиняла, так як мала ключі від квартири, які так і не віддала його батькам. В цей час вже приїхала поліція, якій він не зміг дати пояснення щодо ситуації, яка відбувалась, тому що дружина весь час його перебивала, не давала нічого сказати і не реагувала на зауваження поліції. Весь час кричала, що він вкрав у неї дитину і вкрав телефон (який знаходився у неї в руках). Дізнавшись, що дитина проживає із ним вже більше тижня, поліцейські здивовано почали задавати їй питання щодо цієї ситуації і де вона знаходилась весь цей час і чому до цього не намагалась повернути дитину. На цьому він попросив поліцейських, щоб вони поговорили з нею без нього, щоб не загострювати ситуацію далі, а потім він дасть свої пояснення. Крім того, вказав, що хотів заспокоїти дитину, яка кликала тата та не заспокоювалася, поки він не прийде до неї.

Поліцейські сказали, що покличуть його після того, як відберуть пояснення у заявниці. Але після того, як поліцейський покликав ОСОБА_1 , вручили йому адміністративний протокол, не вислухали його прояснення і йому вдалося тільки написати в протоколі лише дві строчки пояснень наступного змісту «...дружина намагалася незаконно проникнути в квартиру, у якій я проживаю по адресі АДРЕСА_1 . Намагалася силою проникнути в житло, у зв`язку з чим виникла штовханина».

Вказав, що як вбачається із протоколу, заявниця звинуватила його в тому, що він забрав її телефон, але водночас інспектор СПДН Святошинського УП ГУНП в м. Києві зазначив в протоколі, що огляд не проводився і речі не вилучались.

Вважає, що в його діях відсутні основні ознаки, які характеризують факт домашнього насильства, а саме умисність, тобто попередній намір саме спричинити шкоду ОСОБА_2 ; порушення прав і свобод останньої; значна перевага сил того, хто чинить насильство.

Додатково вказав, що наступного дня, 17.12.2023 року, він зі своєю матір`ю поїхали до поліції, щоб написати заяву щодо того, що відбувалось в квартирі його батьків. Їх заяви щодо нанесення тілесних ушкоджень йому і його матері були зареєстровані в Святошинському районному відділенні поліції м Києва за номером № 71938 та № 71939 (копії талонів-повідомлень єдиного обліку додаються). Після того, як їх опитав дізнавач, їм надали направлення на проходження судово-медичної експертизи, яку вони пройшли 18.12.2023 року. Поки результати не надійшли, але кримінальне розслідування триває і саме вони з матір`ю є потерпілими, оскільки мали тілесні ушкодження, спричинені ОСОБА_2 . Разом з тим, незважаючи на те, що в протоколі зазначається про те, що діями ОСОБА_1 нанесено фізичну травму здоров`ю ОСОБА_2 , жодного доказу цьому в матеріалах справи не має.

Просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 173-2 КУпАП розглядаються протягом доби.

Матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення передані судді 25.12.2023 року.

Згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, що тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Водночас, фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється в тому числі і на осіб, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №920025 від 16.12.2023 року та наявні у матеріалах справи докази, суд встановив відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильство в сім`ї фізичного та психологічного характеру, зокрема, через те, що у матеріалах справи відсутні жодні свідчення, які б вказували на те, що протиправні дії ОСОБА_1 могли спричинити або спричинили шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (фотографії із місця вчинення правопорушення, відеозапис із нагрудного відеореєстратора поліцейського В-7257 про який йдеться у рапорті Святошинського УП ГУ НП у м. Києві від 16.12.2023 року, показання свідків тощо). В матеріалах справи навіть відсутні контактні дані понятих, свідків, котрих суд мав би змогу викликати для дачі показань.

Суд також бере до уваги пояснення ОСОБА_1 від 26.12.2023 року та вважає їх обґрунтованими, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази.

Також ОСОБА_2 у своїх поясненнях від 16.12.2023 року вказала, що між ними із ОСОБА_1 стався словесний конфлікт щодо того, з ким буде проживати спільна дитина.

Варто зауважити, що обопільна сварка не є домашнім насильством, та не охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За результатами дослідження в судовому засіданні доказів, що містяться в матеріалах справи, суд встановив відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне провадження по даній справі закрити.

Керуючись ст.173-2, ст. 283-284 КпАП України, на підставі ст. 247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В ИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.О.Горбенко