Справа № 171/1223/23
Провадження № 3/177/784/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 червня 2023 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. за участі секретаря Фараджевої А.І., захисника Неклеса М.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли до Криворізького районного суду Дніпропетровської області за підсудністю визначеною постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.05.2023, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

працює електромонтером КП ЗГВ м. Зеленодольськ

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

інвалідності не має

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

23.05.2023 о 23:00 год, по проспекту Незалежності в м. Зеленодольськ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки ГАЗ 24 днз НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови, порушення координації рухів, від проходженн огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився.

Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, що передбачає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, заперечуючи факт керування транспортним засобом. Пояснював, що з кумом і товаришем ОСОБА_2 рухався на автомобілі ГАЗ 24 днз НОМЕР_2 з гаражного кооперативу «Моноліт» додому, а саме на вул. Незалежності в м. Зеленодольськ, при цьому за кермом автомобілю перебував ОСОБА_2 , який їздить на вказаному автомобілю за технічним паспортом, а він ОСОБА_1 перебував на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобілю. Визнав те, що вони рухалися в період комендантської години. Пояснював, що він алкоголю в той день не вживав. Під час руху, вони побачили поліцейське авто, що їхало за ними, ОСОБА_2 злякався, оскільки в той вечір вживав алкоголь, зупинив автомобіль та втік, а він залишився на місці події та спілкувався з поліцейськими, наполягаючи а тому, що автомобілем не керував. Вказував, що вийшов з автомобілю через водійські двері, оскільки інші двері в автомобілі не працювали, будучи зламаними дітьми ОСОБА_2 . На питання суду ОСОБА_1 зазначав, що сідав у вказаний автомобіль він також через водійські двері. ОСОБА_3 вказав, що посвідчення водія категорії В, С він отримував, але його працівника поліції не надавав, адже не керував автомобілем. Постанову про накладення стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП не оскаржував.

Захисником Неклеса М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано до суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування вказаного клопотання захисник вказував про не керування ОСОБА_1 транспортним засобом, він сидів на передньому пасажирському сидінні, алкогольні напої того дня не вживав, при приїзді працівників поліції він був змушений вийти до них через водійські дверцята та поліцейськими помилково складено протокол щодо нього. Також вказував, що огляд водія на предмет виявлення ознак алкогольного сп`яніння не проводився. Відеозаписи з боді камери є фрагментарними, на них відсутні факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, не зафіксовано відносно кого складається протокол. Також звертав увагу на те, що в порушення вимог законодавства у ОСОБА_1 не вилучалося посвідчення водія, а протокол не має доказової сили.

Судом задоволено клопотання сторони захисту про допит в якості свідка ОСОБА_2 , інших клопотань не надійшло.

Свідок ОСОБА_2 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання суду завідомо неправдивих показань та відмову від них, пояснив, що 23.05.2023 на автомобілі ГАЗ 24 днз НОМЕР_2 , яким він керує за технічним паспортом, він разом з кумом та найкращим товаришем ОСОБА_1 , рухалися з гаражного кооперативу «Моноліт» додому. Перебуваючи за кермом автомобілю, він ОСОБА_2 , побачив позаду поліцейський автомобіль та злякавшись, зупинив його і вийшовши з автомобілю через водійські дверцята, одразу побіг попереду автомобіля ГАЗ 24 днз НОМЕР_2 в напрямку дому. Вказував, що в цей день він разом з ОСОБА_3 перебували в гаражі, де ремонтували автомобіль, він ОСОБА_2 вживав там алкоголь, а ОСОБА_3 не вживав алкоголь. Також вказував, що після зупинки транспортного засобу ГАЗ 24 днз НОМЕР_2 , ОСОБА_1 вийшов через водійські двері тому, що передні пасажирські двері зсередини не відкриваються. В подальшому свідок почав плутатися в своїх показах, на питання захисника вказував, що не завжди працювали й задні пасажирські дверцята, на уточнююче запитання суду вказував, що не працювали саме передні пасажирські дверцята, а задні він інколи блокує, щоб не відкрили діти. Разом з тим, вказуючи, що ОСОБА_3 сідав на пасажирське переднє сидіння його авто через водійські двері, не зміг пояснити, що завадило ОСОБА_3 відкрити передні пасажирські двері ззовні, адже вони нібито не відкривалися лише зсередини. Свідок вказував, що він з місця події втік, залишивши кума ОСОБА_1 з поліцейськими, що відбувалося далі не знає, ОСОБА_3 йому не телефонував, не просив повернутися.

Розглядаючи справу по суті, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи доводи, викладені у клопотанні захисника, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001зі змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2, 4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Розділу 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У вину ОСОБА_3 ставиться саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає вину ОСОБА_3 в інкримінованому правопорушенні доведеною поза розумним сумнівом, та приходить до висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 343597 від 23.05.2023 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, зокрема факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови і координації рухів. Вказаний протокол зауважень ОСОБА_3 не містить, від пояснень він відмовився;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- постановою серії БАБ № 459620 від 23.05.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування у вказану дату та час транспортним засобом за відсутності посвідчення водія, реєстраційного документа на автомобіль, яка станом на дату розгляду вказаної справи набрала законної сили та ОСОБА_1 не оскржувалася;

- відеофайлами на диску, які є об`єктивними доказами. Так, на відеозаписі зафіксовано факт руху транспортного засобу ГАЗ 24 днз НОМЕР_2 в період комендантської години, зафіксовано факт виявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_3 під час спілкування з ним, та факт визнання ним факту вживання алкоголю (1:14 «Рєзнік»), та наполягання на тому, що він не їхав на вказаному автомобілі, не їхав за кермом, ОСОБА_1 надав документ, що посвідчує його особу та вказував, що його водій поїхав. На вказаному відеозаписі (4:37) зафіксовано, що працівник поліції запропонував ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, мотивуючи лише тим, що не був водієм.

На іншому відеозаписі зафіксовано факт оголошення ОСОБА_3 його прав, змісту протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, при цьому він не заперечував його зміст, не телефонував ОСОБА_2 , та намагався врегулювати питання (00:55-00:57), ухилявся від підписання протоколу.

На трьох інших відеозаписах зафіксовано факт руху транспортного засобу ГАЗ 24 днз НОМЕР_2 , за яким в безпосередній близькості рухався автомобіль поліції. На відеозаписі № 3 зафіксовано факт руху автомобіль ГАЗ 24 днз НОМЕР_2 , який зупинився та в цей же момент (події відбуваються фактично одномоментно, в 23:05:12 зупиняється авто, 23:05:13 вибігає пасажир з задніх дверей та 23:05:15 виходить водій), з задньої правої пасажирської двері вийшов чоловік, який побіг від правої задньої частини автомобілю вперед, яким як вказав у залі суду ОСОБА_2 є він, а також зафіксовано іншого чоловіка, який одразу після зупинки автомобілю вийшов з водійських дверей автомобілю, обійшов автомобіль спереду та до якого підійшли працівники поліції, які в цей момент під`їхали до автомобілю ГАЗ 24 днз НОМЕР_2 та виявшивши вказану ситуацію безсумнівно вказали на ОСОБА_1 як водія транспортного засобу, склали відносно нього протокол.

Вказаний відеозапис, що є об`єктивним доказом по справі, повністю спростовує версію ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом, а транспортним засобом керував ОСОБА_2 .

З вказаним записом не узгоджуються пояснення ОСОБА_2 в частині того, що він нібито будучи водієм вийшов через водійські двері авто і побіг в напрямку будинку прямолінійно, адже з відеозапису чітко видно, що одразу після зупинки автомобілю пасажир ОСОБА_2 вийшов з задньої правої пасажирської двері та побіг від задньої частини автомобілю вперед у напрямку будинку. Спростовує вказане відео і версію захисту щодо почергово виходу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з водійських дверей авто та несправності інших дверей автомобілю, адже вихід ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з автомобілю відбувся майже одномоментно, з різних дверей: ОСОБА_3 з водійських, а ОСОБА_2 з задніх правих пасажирських.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що досліджені судом відеозаписи в сукупності з іншими докази зібраними посадовою особою уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення, повністю спростовують версію сторони захисту щодо не керування ОСОБА_3 вказаним транспортним засобом. Пояснення свідка ОСОБА_2 суд розцінює критично, оскільки останній є товаришем та кумом ОСОБА_3 , та надав свої покази з метою уникнення останнім відповідальності за вчинене. Покази ОСОБА_2 повністю спростовані даними відеозаписів досліджених судом. Більш того, покази ОСОБА_2 були не послідовними, не узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема й з показами ОСОБА_3 в частині того, які ж саме двері в автомобілі нібито не працювали. Так, ОСОБА_3 вказував, що жодна з дверей крім водійських не працювала, а ОСОБА_2 вказував про не роботу зсередини передньої пасажирської двері.

Надані суду відеозаписи спростовують також свідчення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в частин не вживання ним алкоголю, адже сам ОСОБА_3 на відеозаписі, без будь-якого примусу, діючи вільно, вказав, що дійсно вживав алкоголь, але будучи в автомобілі пасажиром, що спростовано вище.

Критично суд оцінює доводи сторони захисту про те, що поліцейським не проводився огляд на виявлення ознак сп`яніння, адже згідно вищевказаних норм законодавства, самеполіцейські уповноваженого підрозділу Національної поліції України встановлюють певні ознаки сп`яніння, шляхом візуального огляду, спостереження поведінки особи, її мови, рухів, запаху, тощо, та у разі виявлення поліцейським відповідних ознак, вони пропонують водію пройти огляд на стан сп`яніння, саме на стан сп`яніння, а не на виявлення ознак. В даному випадку, поліцейськими при спілкуванні з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, факт яких ОСОБА_3 не заперечувався, він лише стверджував що не є водієм, після чого поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився, мотивуючи тим, що не є водієм. Факт того, що саме ОСОБА_3 був водієм підтверджено перед судом, а факт відмови (в цілому, як на місці, так і в медзакладі) зафіксовано на відеозаписі доданому до протоколу, що повністю спростовує версію захисту про відсутність доказу відмови від проходження огляду. Поведінка водія ОСОБА_4 на місці події, свідчила про явне бажання уникнути відповідальності.

Доводи сторони захисту щодо того, що не відомо відносно кого складено протокол, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовані відеозаписами в ході яких зафіксовано ОСОБА_3 , як особу щодо якої проводилася процедура та який надав свій паспорт, назвався.

Посвідчення водія ОСОБА_3 не вилучалося, оскільки останній його не надав.

Доводи сторони захисту про те, що надані відеозаписи не можуть бути належними доказами, суд до уваги не приймає, оскільки вони є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, містять фіксацію всіх обставин, що мають значення для справи. Фрагментарність відеозаписів з бодікамер, не свідчить про порушення прав ОСОБА_3 та не спростовує факту зафіксованого порушення. Виходячи з меж доказування у справах про адміністративне правопорушення, для справи не має доказового значення відомості які зафіксовані на боді-камері поліцейських з моменту початку виконання ними своїх службових обов`язків. Всі обставини, які мають істотне значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, у зв`язку із чим суд вважає вказаний доказ належним, достовірним та допустимим.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, зокрема його небезпечність не лише для ОСОБА_3 , а й для оточуючих, та вважає за необхідне піддати останнього адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції даної статті, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Повний текст постанови складено о 08:00 год 26.06.2023

Суддя М.В. Березюк