Номер провадження: 33/813/1048/23
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання Виходець А.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Ковпака Олександра Вікторовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2023 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, шо становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів стосовно строку на апеляційне оскарження

На вищевказану постанову суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження по адміністративній справі за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Також, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що при оголошенні судового рішення присутній не був, про розгляд справи не сповіщався, з текстом постанови апелянт ознайомився лише 08 травня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В обґрунтування апеляційної скарги особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне.

Співробітниками поліції порушені вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами, однак водійських прав він не отримував взагалі.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали справи, апеляційний суд, дійшов висновку про задоволення клопотання за таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 07 лютого 2023 року, без участі ОСОБА_1 , доказів отримання повного тексту постанови суду матеріали справи не містять. З матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився 08 травня 2023 року, що підтверджується розпискою в матеріалах справи (а.с. 15).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що отримавши постанову суду 08 травня 2023 року та звертаючись з апеляційною скаргою 17 травня 2023 року стороною фактично було дотримано з моменту отримання постанови десятиденний строк на оскарження, тому апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя, що також відповідає положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на справедливий суд.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника Ковпака О.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис з місця події, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 066568 від 03 грудня 2022 року, водій ОСОБА_1 , 03 грудня 2022 року о 21 год. 00 хвл. в селі Приморське, Білгород-Дністровського району, Одеської області, керував мопедом Yamaha Jog без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запахом алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під відеозапис на нагрудну бодікамеру поліцейського.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння...

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні апеляційного суду судом було повторно переглянуто відеозапис з місця події з нагрудної камери інспектора поліції, який був долучений до матеріалів справи, з якого вбачається, а саме на 01:17 та 01:37 хвл. відеозапису, що ОСОБА_1 на запитання поліцейського чи вживав алкоголь, відповів, що трішки вживав, потім уточнив що вживав вино з друзями. На 01:49 хвл. відеозапису відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного запису із застосуванням приладу «Драгер», а на 02:08 хвл. відеозапису відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що співробітниками поліції було порушено процедуру проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому огляд ОСОБА_1 , є недійсним, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з таких підстав, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому повністю відображена подія вчиненого ОСОБА_1 , правопорушення. Те, що подія, зафіксована вказаним відеозаписом, відбувалася в дійсності, ніким не спростовано.

Отже, зафіксована на відеозаписах інформація є достатньою, вона підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами, а тому суд вважає відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського належним та допустимим доказом.

Крім того, матеріали справи не містять підтвердження звернення ОСОБА_1 зі скаргами на дії працівників поліції, оскільки допущені, на думку апелянта, працівниками поліції порушення, можуть слугувати підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів в своїй сукупності, поза розумним сумнівом дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2023 року та порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак, на думку апеляційного суду висновок районного суду про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є передчасним та таким, що не відповідає вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення, за таких підстав.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Крім того, відповідно до чинного законодавства України про адміністративні правопорушення, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями КУпАП. Суди не вправі застосовувати такий вид стягнення й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до довідки інспектора СРПП ВП №2 Б-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції А.Дерена, згідно облікових даних адміністративної практики (АІПС «НАІС», «Цунамі»), ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 впродовж календарного року за ч.1 ст. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія не отримував (а.с. 5).

З вищевикладеного вбачається, що на час розгляду районним судом справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він не мав водійського посвідчення, тому позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами неможливо застосувати до нього, так як ОСОБА_1 взагалі не отримував посвідчення водія, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що такий захід адміністративного стягнення не відповідає загальним правилам накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачені чинним законодавством про адміністративні правопорушення та ст. 33 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право скасувати оскаржувану постанову.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважє за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а оскаржувану постанову - скасувати в частині призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, в іншій частині постанову районного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в частині призначення ОСОБА_1 адіністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати.

В решті постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева