Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/671/23
Провадження № 3/499/537/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 червня 2023 року смт Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Тимчук Р.М., розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП),

В С Т А Н О В И В:

ВП №1 Березівського ВП ГУНП в Одеській області направлено в суд матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 15 червня 2023 року о 19.00 год по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 здійснював реалізацію тютюнових виробів без акцизу на податок з магазину ФОП « ОСОБА_2 ».

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, зазначив, що з протоколом не згоден, обставини не підтверджує та зазначає на відсутність доказів тому, справу про адміністративне правопорушення щодо нього просив закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали, долучені до нього, суд дійшов до висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 має бути закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 1ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта.

Частина 1 ст.156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Частина 1 ст.156 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст.156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

У протоколі про адміністративні правопорушення не в повній мірі розкрита суть адміністративного правопорушення, а саме не конкретизовано об`єктивну сторону адміністративного правопорушення з урахуванням особливостей диспозиції ч. 1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: протокол не містить відомостей, які б підтверджували факт здійснення торгівлі. В матеріалах справи відсутні показання свідків чи розрахункові документи, які б підтверджували факт продажу тютюнових виробів (розрахункова квитанція, фіскальний чек тощо), які конкретно і у якій кількості тютюнові вироби були реалізовані, огляд тютюнових виробів без марок акцизного збору, їх зображення, яка сума коштів була виручена від реалізації.

Натомість з наданих матеріалів вбачається, що 15.06.2023 у ОСОБА_1 поліцейським було вилучено 10 пачок цигарок «Астра», 6 пачок цигарок «NZ», при цьому доказів саме продажу вищевказаних цигарок не надано.

У відповідності до ч. 2ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Однак, уповноваженою посадовою особою під час оформлення даного протоколу про адміністративне правопорушення були допущені вищенаведені недоліки.

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, суд вважає, що складений ОСОБА_3 протокол не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В матеріалах справи відсутні будь які докази, того що ОСОБА_1 здійснював роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку .

Матеріали справи не містять жодних доказів факту здійснення зазначених в протоколі дій особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

До протоколу не додані пояснення осіб, які б підтверджували здійснення конкретної діяльності з ознаками зазначеними в ч.1 ст.156 КУпАП, таких осіб не встановлено і не допитано щодо обставин правопорушення. Не міститься документів внаслідок чого уповноважена особа, яка складала протокол, дійшла висновку про наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 156 КУпАП. Протокол не містить посилань та підтверджень наявності кваліфікуючих ознак, передбачених ч.1 ст. 156 КУпАП, зокрема здійснення роздрібної торгівлі.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, що відповідають складу правопорушення, підтверджені належними та допустимими доказами. Зокрема, щодо ч.1 ст.156 КУпАП у протоколі необхідно зазначати такі обставини:

- протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже оптова чи роздрібна торгівля обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер);

- всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими;

- інші обставини, які мають істотне значення.

У протоколі про адміністративне правопорушення не наведено посилань на норми чинного законодавства, які порушені особою, щодо якої ініціюється питання про притягнення її до адміністративної відповідальності, не підтверджено доданими до протоколу матеріалами, що дії ОСОБА_1 були систематичними.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення з`ясовано, що в протоколі про адміністративне правопорушення не викладено фактичних обставин правопорушення, та відсутня об`єктивна сторона правопорушення, яка передбачена ч.1 ст.156 КУпАП

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Згідно ст. 265 КУпАП залежно від результатів розгляду адміністративної справи вилучені речі у встановленому законом порядку конфісковуються, або повертаються, або знищуються.

Оскільки провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, тому предмети, які вилучені - 10 пачок цигарок «Астра», 6 пачок цигарок «NZ» вважаю за необхідне повернути особі, у якої вилучено.

На підставі викладеного, керуючись ст.156 ч.1, ст.ст.9,245,247,251,276,280,283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст.156 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

10 пачок цигарок «Астра», 6 пачок цигарок «NZ» -повернути особі, у якої вилучено.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

Суддя:Руслан ТИМЧУК