Справа № 194/794/23
Номер провадження 3/194/312/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представників потерпілої ОСОБА_2 адвокатів Мерцалова М.Ю., Мерцалова М.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Осінніки Кемеровської області, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №856082 від 27.05.2023 року, ОСОБА_1 26.05.2023 року близько о 21-00 год. за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї сестри ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхала її та виражалась нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода ї фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та подані до нього матеріали, заслухавши представників потерпілої та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Також, згідно п. 11 ч. 2 ст. 3 вищезгаданого Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: рідні брати і сестри.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Таким чином, згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає відповідальність за вчинення насильства фізичного характеру, що не спричинило тілесних ушкоджень. Наявність у потерпілої тілесних ушкоджень виключає відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В той же час, згідно досліджених в судовому засіданні обставин, вбачається, що порушується питання про притягнення до кримінальної відповідальності, у зв`язку з нанесенням потерпілій тілесних ушкоджень внаслідок її штовхання.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 , показала, що 26.05.2023 року вона з`явилась до ОСОБА_2 , яка була голодна, в хворобливому стані, та яка не відкривала їй двері буд. АДРЕСА_1 . Її знайомий відкрив двері будинку. Після того як вона поспілкувалася з ОСОБА_2 , то була вимушена викликати швидку допомогу. Зазначає, що ОСОБА_2 вона не штовхала, нецензурною лайкою на її адресу не висловлювалась та не погрожувала їй, вона лише притримала її, коли їй лікар вводив ін`єкцію. Тому вважає, що ОСОБА_2 та її представники все вигадали, вона не вчиняла таких дій. Заначила, що ОСОБА_2 не розуміє значення своїх дій, вона була визнана недієздатною, але рішення, яке це встановлювало скасоване, тому на даний час вона не визнана недієздатною або обмежено недієздатною. Також зазначає, що вона не виганяла її з будинку, не викидала речі та не відбирала ходунки, тільки допомагали поставити їх.

Як зазначив в судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Мерцалов М.Ю. та ОСОБА_3 , то вони звертались 23.06.2023 року до поліції з заявою про викрадення паспорту та заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке полягає в тому, що ОСОБА_1 відібрала ходунки та штовхнула ОСОБА_2 , чим спричинила останній тілесні ушкодження. В той же час, зазначає, що вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 наносила ОСОБА_2 ляпаси та хапала за руки, що не спричинило тілесних ушкоджень.

При цьому, суд не бере до уваги посилання представників потерпілої щодо того, що внаслідок дій ОСОБА_1 хапання за руки, нанесення ляпасів, щодо ОСОБА_2 вчинено насильство фізичного характеру, що не спричинило тілесних ушкоджень, оскільки ці дії не інкримінуються ОСОБА_1 .

Як вбачається з заяви представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Мерцалова М.Ю., він звертається 09.06.2023 року до начальника ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, та просить внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за фактом нанесення тілесних ушкоджень.

Згідно епікризу ОСОБА_2 , остання в період з 27.05.2023 року по 01.06.2023 року перебувала в хірургічному відділенні КНП «ПЛІЛ» ПМР з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, пошкодження зв`язок, забій лівого плечового суглобу на тіл гравітаційного підвивиху.

Згідно епікризу ОСОБА_2 , остання в період з 01.06.2023 року по 07.06.2023 року перебувала в соматичному (травматологічне ліжко) відділенні з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, пошкодження зв`язок, забій лівого плечового суглобу на тіл гравітаційного вивиху (травма кримінальна від 26.05.2023 року).

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, буд. АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності частка.

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, буд. АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності 5/12 частка.

Відповідно до довідки КП «ОЦЕМД та МК`ДОР» від 30.05.2023 року, ОСОБА_2 26.05.2023 року надана медична допомога у зв`язку з підвищеним артеріальним тиском.

Також, згідно довідки КП «ОЦЕМД та МК`ДОР» від 07.06.2023 року, ОСОБА_2 27.05.2023 року від ін`єкцій відмовилась, попередній діагноз забій плеча.

Відповідно до акту від 11.06.2023 року, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 з 12.07.2012 року до теперішнього часу фактично не проживає, що засвідчено підписами свідків та печаткою квартального.

Згідно оглянутого в судовому засіданні відеозапису, вбачається суперечка між чоловіком, який виносить ходунки, та якому зазначають про припинення таких дій, а також ОСОБА_1 , яка проганяла особу, яка здійснювала запис цих подій.

Також суд не надає оцінку акту від 26.05.2023 року щодо подій, які відбувались 26.05.2023 року, оскільки він не є належним чином завіреним, що дало б можливість впевнитись в його достовірності, а свідки, які його підписували, не були безпосередньо допитані в судовому засіданні.

Крім того, суд не бере до уваги долучений висновок судово-психіатричного експерта №104 від 17.02.2020 року щодо психічного стану ОСОБА_2 , оскільки, як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 на даний час остання не визнана недієздатною або обмежено недієздатною.

З пояснень представника потерпілого та доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів, зокрема епікризів, вбачається, що потерпілій спричинені тілесні ушкодження вигляді у ЗЧМТ, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, пошкодження зв`язок, забою лівого плечового суглобу на тіл гравітаційного підвивиху.

Відповідно до заяви представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Мерцалова М.Ю. від 09.06.2023 року останній повідомляє про злочин у вигляді тілесних ушкоджень.

На момент розгляду справи, відомостей щодо внесення вказаного факту до ЄРДР та початок досудового розслідування до суду не надано.

Отже, рішення за фактом наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення органом досудового розслідування в порядку Кримінального процесуального кодексу України не приймалося.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували, чи спростовували наявність у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень відповідного ступеня тяжкості.

Таким чином, нанесення тілесних ушкоджень, про які йдеться в матеріалах справи, може виключати адміністративну відповідальність і може свідчити про ознаки кримінального правопорушення, а не адміністративного.

При цьому суддя позбавлений можливості відокремити та встановити дії, якими було спричинено тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_2 від тих дій, які інкримінуються.

Оскільки, згідно встановлених у судовому засіданні обставин, та досліджених матеріалах, мав місце факт спричинення потерпілій ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, ступінь тяжкості яких не встановлений, та який відповідно вимагає проведення досудового розслідування щодо цього, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 можуть вбачатися ознаки кримінального правопорушення, в залежності від ступеня тяжкості спричинених тілесних ушкоджень та від доведеності вини останньої.

Суд звертає увагу, що за заподіяння тілесних ушкоджень, в залежності від ступеня їх тяжкості передбачено кримінальну відповідальність ст.ст. 122-125 КК України.

Частиною 1 ст. 126 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Також, частиною 1 ст. 125 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

Частиною 1 ст. 122 КК України передбачено кримінальну відповідальність за заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

У зв`язку з тим, що ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вказує на те, що адміністративна відповідальність за домашнє насильство у формі фізичного насильства настає лише у разі, якщо таке насильство не спричинило тілесних ушкоджень потерпілій особі, однак, матеріали справи та обставини, які були встановлені в судовому засіданні, містять відомості про вчинення діянь, які мали наслідком спричинення тілесних ушкоджень, тяжкість яких не встановлена.

Отже, вчинення насильницьких дій, про які йдеться у даному протоколі, виключає адміністративну відповідальність і свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення за даним фактом та як наслідок необхідність перевірки тяжкості тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_2 .

Згідно ст.253 КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Зважаючи на викладене, справа підлягає передачі до прокуратури для вирішення питання про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку з передачею матеріалів прокурору в порядку ст. 253 КУпАП.

При цьому, слід звернути увагу, що передаючи справу прокурору, суддя заздалегідь не вирішує питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінально караного діяння, а також про правову кваліфікацію її діянь, оскільки з`ясування всіх обставин у справі, зокрема щодо наявності умислу, вини, причинно-наслідкового зв`язку та надання правильної кваліфікації дій можливо лише на підставі оцінки доказів, які можуть бути отримані процесуальним шляхом в ході проведення досудового розслідування.

Керуючись ч. 2 ст. 51, ст.ст.253, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з передачею матеріалів прокурору.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - передати до Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області, у зв`язку з тим, що вбачаються ознаки кримінального правопорушення та для вирішення питання щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін