Справа № 466/5502/23
Провадження № 3/466/1862/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Баєва О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

22.05.2023, близько 20 год 05 хв, по АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 погрожувала сину ОСОБА_2 , 2015 р.н., ображала, кричала, вела себе агресивно, що свідчить про неналежне виконання батьківських обов`язків.

Для розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повторно не з`явилася з невідомих суду причин, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Із представленої в матеріалах справи телеграми №9121 від 22.05.2023, вбачається, що 22.05.2023, о 20 год 06 хв, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що до заявниці зателефонував внук та повідомив, що 22.05.2023, о 20 год 05 хв, за адресою: АДРЕСА_1 , дебоширить мати, можливо, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Заявниці за вказаною адресою немає. За результатами відпрацювання зафіксовано, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно сина ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Кривдниця у присутності працівників поліції вела себе агресивно, неадекватно.

Окрім цього, суд бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_3 , 1997 р.н. про те, що 22.05.2023 його мати перебувала у стані алкогольного сп`яніння, ображала, кричала та погрожувала фізичною розправою у присутності брата - ОСОБА_4 , 2015 р.н.

Відповідно до абз. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частина 2 ст. 184 КУпАП, передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до довідки, представленої в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, постановою Галицького районного суду м. Львова від 31.03.2023, ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у скоєному стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №952079 від 25.05.2023, телеграмою №9121 від 22.05.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , копіями термінових заборонних приписів стосовно кривдника, рапортом відповідно до якого ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, у присутності поліцейських поводила себе агресивно, неадекватно, довідкою зігдно якої ОСОБА_5 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Оглянувши протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи особу правопорушника, суд приходить до висновку, що її вина доведена, дії за ч. 2 ст. 184 КУпАП кваліфіковані вірно, а тому до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та оштрафувати її на 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн (одну тисячу сімсот гривень) в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в доход держави судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. І. Баєва