Єдиний унікальний номер 728/3025/23
Номер провадження 3/728/1508/23
П О С Т А Н О В А

21 грудня 2023 року м. Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі
головуючої судді Роздайбіди О.В.
при секретарі Петренко О.Г.,
розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні маючого одну дитину, не працюючого,
за ст.ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП, -
17 жовтня 2023 року о 23:58 год в м. Бахмач по вул. Чернігівська біля будинку №38 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом GitROEN C-ELYSEE д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки (ДТП) та в медичному закладі водій відмовилася, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
17 жовтня 2023 року о 23:58 год в м. Бахмач по вул.. Чернігівська біля будинку №38 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом GitROEN C-ELYSEE д.н.з. НОМЕР_1 в темну пору доби не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем RENAULT LOCAN д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв з увімкненою аварійною сигналізацією, під керуванням водія ОСОБА_2 в результаті ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження.
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що в той вечір він був дома з малолітньою дитиною, в той час як дружина поїхала в гості до куми. Ближче до 12 години ночі, дружина прибігла і розповіла, що скоїла дтп, злякалася, машину залишила там, а сама прибігла до дому. Він, хоч і перебував у стані алкогольного сп`яніння пішов до їхнього автомобіля. Потім підіхали працівники полоції , побачили його біля авто, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння та і склали на нього протокол. Пізніше він заявив до поліції, що в нього викрали ключі від автомобілю.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Мироненко С.В. заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що інша особа була за кермом, і очевидно, що ОСОБА_3 не керував автомобілем та не був учасником ДТП.
Свідок ОСОБА_4 , який являється сусідом ОСОБА_1 , дав покази, що того вечора в якості пасажира їхав у машині з ОСОБА_2 коли відчув поштовх позаду. Зрозумівши, що їх авто хтось віхав, зупинились вийшли з машини. Побачили, що з за керма вийшла жінка і кудись побігла.
Потерпілий ОСОБА_2 , допитаний в якості свідка, дав аналогічні покази.
Свідок ОСОБА_5 , яка являється дружиною ОСОБА_1 пояснила, що того вечора поверталася від куми, та через свою неуважність, і погане дорожнє покриття вїхала в автомобіль, який рухався попереду. Злякалася і побігла додому, щоб чоловік пішов розібрався з ситуацією.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, покази свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху (пункти 1.3 Правил дорожнього руху).
Відповідно до підпункту "а" пункут 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 розділу ІІ Інструкції).
Згідно із п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).
У розумінні вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими. Такі ж положення передбачені п. 6 Порядку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння має наслідком адміністративну відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Чинне законодавство, в тому числі Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну "керування транспортним засобом", але таке визначення було наведено в п. 27 Постанови Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
У рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 Верховний Суд зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Отже, під керуванням транспортних засобом необхідно розуміти безпосередньо перебування у русі транспортного засобу, такий рух повинен здійснюватися за допомогою дії водія.
Факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується протоколом про адміністративне серії ААД № 188622 та ААД № 471216 від 18.10.2023 року, схемою місця ДТП, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, довідкою заступника начальника з превентивної діяльності, даними відеозапису на оптичному диску, долученому до протоколу, на якому зафіксовано, що ОСОБА_3 знаходився біля автомобіля, на місці скоєння ДТП, був з явними ознаками алкогольного спяніння: хитка хода, поведінка не відповідаюча обстановці, заперечень відносно того, що не він керував автомобілем чи не був водієм від нього спочатку не надходило. На звернення до нього, як до водія питань не виникало.
Щодо проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в закладі охорони здоровя відмовився повністю.
Суд критично оцінює пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідків про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем та вважає за необхідне зазначити, що доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій особи, спосіб вчинення суспільно шкідливого діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) винуватості особи.
Так, пояснення ОСОБА_1 , в цій частині не узгоджуються з даними відеозапису і його поведінки на місці, де він нічого не повідомляв поліцейським про те, що автомобілем не керував, а лише прийшов на місце ДТП ,яке скоїла його дружина., тоді як очевидно що поліцейські спілкуються з ним саме як з водієм і особою, яка щойно керувала автомобілем і скоїла ДТП.
За такого, пояснення ОСОБА_1 , його дружини ОСОБА_5 , та знайомого ОСОБА_4 в частині заперечення керування автомобілем суд вважає недостовірними, сприймає їх як захисну версію, що є природним бажанням уникнути відповідальності за скоєне.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Згідно ст. 36 ч. 2 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Оскільки вищевказані адміністративні правопорушення скоєні однією й тією самою особою і справи про адміністративні правопорушення розглядаються одним і тим же органом, тому для зручності їх розгляду адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 доцільно об`єднати в одне провадження.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що більш серйозним правопорушенням є правопорушення, передбачене санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП, то саме за цією статтею ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 03.06.2017 року.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
З урахуванням відомостей про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, обставин справи, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки особі, що скоїла адміністративне правопорушення, необхідно призначити стягнення необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Відповідно до ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.33, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд
ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити вказаний штраф у передбачений ч.1 ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний термін з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.
У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення проводиться примусово і з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ч. 2 ст. 308 КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Роздайбіда