КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/2603/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М УКРАЇ Н И

01 червня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2022 рокуОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він не керував транспортним засобом, тому і проходити освідування він не зобов`язаний.

Звертає увагу, що відеозаписом не підтверджено факт керування ним транспортним засобом.

В судовому засіданні апеляційної інстанцій ОСОБА_2 вину не визнав та показав, що 29.11.2022 року, він прибув до місця залишання транспортного засобу «Chevrolet», та чекав на спеціальний автомобіль, який мав здійснити доставку транспортного засобу «Chevrolet», до місця ремонту. В цей час приїхали поліцейські та запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Він відмовився від пропозиції працівників поліції, оскільки він не керував автомобілем. Після чого працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення скаржика та його представника Лазуку Валентина Сергійовича, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.124 КУпАП Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Положення п.2.3(б) Правил дорожнього руху визначають, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Нормами п. 12.1 Правил дорожнього руху встановлюють, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Зі змісту п. 13.1 Правил дорожнього руху слідує, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Судом першої інстанції вірновстановлено, що 29.11.2022 року о 13 год. 01 хв. в м. Біла Церква Київської області, по вул. Сквирське шосе, 22, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti» з д.н.з. НОМЕР_1 , та під час руху не був уважним, не обрав безпечної швидкості руху та дистанції , внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме частину бетонного каменю.

Таким чином суд першої інстанції встановив, що невиконання водієм ОСОБА_2 вимог п.2.3 (б), п. 12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення пошкоджень транспортному засобу, чим було завдано матеріальних збитків.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 356775 встановлено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п 2.5 ПДР.

Обставини вчинення апелянтом адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме: відеозаписом події встановлено, що водій ОСОБА_2 на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Крім того, протягом всього часу фіксації зауважень на дії працівників поліції він не мав, порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, працівниками поліції був дотриманий. Також на відеофайлі зафіксовано свідків, які вказали на ОСОБА_2 як на особу, яка керувала транспортним засобом «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено, що за їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я. Окрім іншого, свідки вказали, що працівники поліції пред'явили ОСОБА_2 докази керування транспортним засобом «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , а також їм як свідкам.

Цим доказам суд першої дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_2 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, під час проведення огляду водія та вимог ст. 266 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом, з якого встановлено, що свідки, які були на місці події, вказали на ОСОБА_2 як на особу, яка керувала транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_2 у доводах наведених в апеляційній скарзі особисто підтвердив, що саме він керував транспортним засобом (а.с.45) . В даному випадку, апеляційний суд вважає, що саме ОСОБА_2 перебував за кермом транспортного засобу.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2022 року відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус