Провадження № 3/225/813/2023
Єдиний унікальний номер № 225/2281/23
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

іменем України

20 грудня 2023 року Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., за участі секретаря Панасенко Г.Ю., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду матеріали, які надійшли від заступника начальника відділення поліції № 1 Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 .

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського міського суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якому зазначено, що він 26.11.2023 року о 21 год. 30 хв. в м. Торецьку смт.Неліпівка, керував автомобілем VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ARBL6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції не доведено, що ОСОБА_3 перебував за кермом.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши всіх учасників судового засідання, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ARBL6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

Так, на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт поліцейського, направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та відеозапис з нагрудної камери поліцейського від 26.11.2023.

Даючи аналіз зазначеним доказам, суд виходить з наступного.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КупАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП виражається у таких формах:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктами адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є водії та інші особи, які керували транспортним засобом.

В ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено поняття «водій». Відповідно до цього поняття водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

При цьому, відповідно до роз`яснень п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином для визнання особи, винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду насамперед необхідно встановити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за це правопорушення є водієм, або іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

В той же час в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які підтверджується факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом.

Досліджені рапорти поліцейських, направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та відеозапис з нагрудної камери поліцейського від 26.11.2023 без інших належних та допустимих доказів беззаперечно не доводять факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в розумінні принципу "поза розумним сумнівом".

Навпаки, з відеозапису вбачається, що на момент початку фіксації події ОСОБА_3 знаходиться біля автомобіля, на іншому відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_3 перебуває на задньому пасажирському сидінні та заперечує факт керування транспортним засобом. Інших незацікавлених свідків події, які б підтвердили факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом не має.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили. Обвинувачення не повинно грунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього, суд вважає, що поліцейський не довів наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо, зокрема відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130 ст.ст. 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв