Справа № 308/9890/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Закарпатської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце народження Україна, Закарпатська обл., м.Берегове; пенсіонерки, місце проживання АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 21.11.2018 року; орган, що видав 2112, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_2 ,

за ч.3 ст. 471 Митного кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2024 року о 14 год. 10 хв. під час здійснення митного контролю ручної поклажі громадянки України ОСОБА_1 , що слідувала з України в Угорщину міжнародним пасажирським потягом №33 «Мукачево-Будапешт», була виявлена не вказана в митній декларації та не заявлена при усному опитуванні книга у твердій палітурці коричневого кольору з жовто-золотистим тисненням, з написом на корінці «A NAGY FRANCIA FORRADALOM ES NAPOLEON», том V, 264 сторінок, видавництва BUDAPEST «ОRSZAGOS MONORGAFIA TARSASAG», з пошкодженням палітурки, в кількості одна штука, котра є історичною монографією, яка представляє Французьську революцію та Наполеонівську війну, на угорській мові, з багаточисельними фотографіями, малюнками, що можливо має ознаки культурної, історичної чи антикварної цінності, яка знаходилась в дорожній сумці серед особистих речей, без ознак приховування та належала громадянці України ОСОБА_1 .

Згідно інформації наявної в мережі Інтернет, на сайті www.regikonvek.hu розміщена аналогічна книга з такою самою назвою, малюнками, надписами, де рік видання книги визначений як 1911.

Згідно ст.374 Митного кодексу України «Умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України», п.5 «Культурні цінності за кодами 9701 10 00 00 , 9701 90 00 00 , 9702 00 00 00 , 9703 00 00 00 , 9704 00 00 00 , 9705 00 00 00 , 9706 00 00 00 згідно з УКТ ЗЕД, виготовлені 50 і більше років тому, незалежно від їх вартості та способу переміщення через митний кордон України, підлягають письмовому декларуванню». Згідно п.1.6. Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року N 258 «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» - «вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України".Також відповідно до Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року N 258 ( п.7 Додатку п.1.5 до Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України) Свідоцтва не потребують твори друку, видані після 1945 року. Культурні цінності, що вивозяться з України, декларуються в установленому законодавством порядку митному органу України, який здійснює контроль за їх переміщенням та митне оформлення, а також за наявності Свідоцтва. На момент переміщення через митний кордон у гр. України ОСОБА_1 відсутні будь-які дозвільні документи.

Вартість вилученого товару потребує додаткової оцінки із залученням спеціаліста-експерта.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 не заявила митному органу точні відомості про переміщувані нею через митний кордон предмети, що можливо відносяться до культурних цінностей або є предметами музейного значення і мають культурну, історичну цінність, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

За даним фактом співробітниками Закарпатської митниці Держмитслужби відносно громадянки України ОСОБА_1 було складено протокол №0406/30500/23 від 24.04.2023 року про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.471 МК України.

Особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил повідомлялась належним чином. Згідно наявної в матеріалах справи заяви від 24.04.2023 року просила розглянути справу у її відсутності (а.с.10). Клопотань про перенесення розгляду справи та заперечень на протокол про порушення митних правил на адресу суду не надходило.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби Селеш О.Я. у судовому засіданні підтримав обставини викладені в протоколі, зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил підтверджується зібраними у справі доказами та просив притягнути її до адміністративної відповідальності передбаченої ч.3 ст.471 МК України згідно санкції статті.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Суддею встановлено, що 24.04.2024 року о 14 год. 10 хв. під час здійснення митного контролю ручної поклажі громадянки України ОСОБА_1 , що слідувала з України в Угорщину міжнародним пасажирським потягом №33 «Мукачево-Будапешт», була виявлена не вказана в митній декларації та не заявлена при усному опитуванні книга у твердій палітурці коричневого кольору з жовто-золотистим тисненням, з написом на корінці «A NAGY FRANCIA FORRADALOM ES NAPOLEON», том V, 264 сторінок, видавництва BUDAPEST «ОRSZAGOS MONORGAFIA TARSASAG», з пошкодженням палітурки, в кількості одна штука, котра є історичною монографією, яка представляє Французьську революцію та Наполеонівську війну, на угорській мові, з багаточисельними фотографіями, малюнками, що можливо має ознаки культурної, історичної чи антикварної цінності, яка знаходилась в дорожній сумці серед особистих речей, без ознак приховування та належала громадянці України ОСОБА_1 . Згідно інформації наявної в мережі Інтернет, на сайті www.regikonvek.hu розміщена аналогічна книга з такою самою назвою, малюнками, надписами, де рік видання книги визначений як 1911.

Згідно висновку експерта №ЕД-19/107-23/4731-МЗ від 05.06.2023 року надана на експертизу книга не являється історичною, або культурною цінністю, вартість вилученої книги «A NAGY FRANCIA FORRADALOM ES NAPOLEON», том V, автор Seress Laszlo, датується 1991 р., видавництво «ОRSZAGOS MONORGAFIA TARSASAG» (Будапешт) станом на 24.04.2023 року становить 1600 (одну тисячу шістсот) гривень.

Відповідно до ч.3 ст. 471 МК України, встановлено відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Згідно примітки до ст. 471 МК України недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»)».

Відповідно до ч. 2 ст. 366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст.366 МК України початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення. Громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно ч. 1 ст.318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч.1 ст.197 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму «єдиного вікна» відповідних дозвільних документів та/або відомостей про включення (виключення) товару до (з) відповідного реєстру у формі електронних документів, засвідчених електронним цифровим підписом, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо переміщення таких товарів через митний кордон України, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України.

Відповідно до ч.4 ст.197 МК України пропуск на митну територію України та/або випуск відповідно до заявленої мети на митній території України товарів, які за кодом згідно з УКТЗЕД та описом можуть належати, але за своїми характеристиками та фізико-хімічними властивостями не належать до: культурних цінностей; наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, заборонених до ввезення та застосування на території України; товарів військового призначення чи товарів подвійного використання; небезпечних відходів; агрохімікатів та пестицидів, що підлягають державній реєстрації; об`єктів, торгівля якими підпадає під регулювання Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення; генетично модифікованих організмів або продукції, виробленої із застосуванням генетично модифікованих організмів; таких, що містять озоноруйнівні речовини, здійснюються митними органами на підставі заяви декларанта або уповноваженої ним особи про незастосування до таких товарів встановлених відповідними законами заборон та/або обмежень.

Зазначена в абзаці першому цієї частини заява вноситься декларантом або уповноваженою ним особою до митної декларації у вигляді коду, визначеного центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та засвідчує факти, які мають юридичне значення.

Згідно ч.5 ст.374 МК України культурні цінності за кодами 9701 21 00 00, 9701 22 00 00, 9701 29 00 00, 9701 91 00 00, 9701 92 00 00, 9701 99 00 00, 9702 10 00 00, 9702 90 00 00, 9703 10 00 00, 9703 90 00 00, 9704 00 00 00, 9705 10 00 00, 9705 21 00 00, 9705 22 00 00, 9705 29 00 00, 9705 31 00 00, 9705 39 00 00, 9706 10 00 00, 9706 90 00 00 згідно з УКТ ЗЕД, виготовлені 50 і більше років тому, незалежно від їх вартості та способу переміщення через митний кордон України, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для підприємств.

В даному випадку мають місце обмеження встановлені Інструкцією «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 № 258.

Відповідно до Наказу Міністерствакультури імистецтв Українивід 22квітня 2002року №258 (п.7 Додатку п.1.5 до Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України) свідоцтва не потребують твори друку, видані після 1945 року. Культурні цінності, що вивозяться з України, декларуються в установленому законодавством порядку митному органу України, який здійснює контроль за їх переміщенням та митне оформлення, а також за наявності Свідоцтва.

Як слідує із матеріалів справи книга «A NAGY FRANCIA FORRADALOM ES NAPOLEON», том V, 264 сторінок, видавництва BUDAPEST «ОRSZAGOS MONORGAFIA TARSASAG» видана 1911 року.

З вказаного вбачається, що при вивезенні книги «A NAGY FRANCIA FORRADALOM ES NAPOLEON», том V, 264 сторінок, видавництва BUDAPEST «ОRSZAGOS MONORGAFIA TARSASAG» діють встановлені законодавством обмеження, а тому її не декларування при перетині державного кордону свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт митного правопорушення підтверджується: даними, що містяться у протоколі про порушення митних правил №0406/30500/23 від 24.04.2023 року, з якого вбачаються обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; митною декларацією для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, на якій стоїть відмітка Закарпатської митниці «під митним контролем 24.04.2023», у якій ОСОБА_1 не зазначила про наявність у неї товарів, які підлягають декларуванню; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.04.2023 року, в яких остання підтвердила, що на запитання працівників митниці про те, чи є у неї речі, заборонені чи обмежені, чи такі, що підлягають декларуванню, вона відповіла що немає; поясненнями ОСОБА_2 від 24.04.2023 року;поясненнями ОСОБА_3 від 24.04.2023 року; доповідною записною головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Чоп-залізничний» Лабика С.С. від 24.04.2023 року.

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні митного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 Митного кодексу України, тобто остання не задекларувала товари (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суддя приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч.3 ст.471 МК України передбачає накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією товарів або без такої.

Вирішуючи питання щодо конфіскації товарів, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Конституційний Суд України у рішенні № 3-р(II)/2021 від 21 липня 2021 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень абзацу другого статті 471 Митного кодексу України № 3-261/2019(5915/19) зазначає, що право власності не є абсолютним і його здійснення має певні конституційно-правові межі. Конституція України допускає конфіскацію майна як обмеження права власності, зокрема, що може застосовуватися виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Однак можливість такого обмеження і його характер мають бути визначені законом не свавільно, а відповідно до Конституції України, у тому числі до встановленого нею принципу верховенства права і його вимоги - принципу домірності (пропорційності). Обмеження права власності у вигляді конфіскації майна має бути обумовлене захистом конституційного правопорядку, прав, свобод та гідності людини і громадянина, інтересів суспільства, держави, бути належним та необхідним заходом для досягнення такої легітимної мети, а також забезпечувати справедливий баланс між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи, не допускаючи надмірного впливу на адресатів, стосовно яких спрямоване зазначене обмеження (абз.11 п. 2.1 рішення).

Зазначене Рішення Конституційного Суду стало підставою для внесення змін до статті 471 МК України згідно із Законом України від 16 лютого 2022 року № 2058-ІХ, проте в ньому визначені критерії, які підлягають врахуванню судом при застосуванні додаткового стягнення у виді конфіскації товарів, а саме: 1) правомірність джерела їх походження та мета подальшого використання; 2) форма вини особи та 3) негативний вплив такої конфіскації на її майнове становище.

Врахування цих обставин має значення для належної індивідуалізації стягнення, оскільки безпосередніми об`єктами порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 471 МК України можуть бути як абсолютно заборонені до ввезення/вивезення товари, так і товари, ввезення/вивезення яких обмежується відповідно до законодавства.

Із матеріалів справи вбачається, що джерело походження переміщуваної ОСОБА_1 книги є правомірним, у поясненнях остання вказала, що книга належала її бабці, і становить для неї цінність як пам`ятка, їх переміщення здійснювалося без ознак приховування, вартість вказаної книги згідно висновку експерта, становить 1 600 грн.

Таким чином, приходжу до висновку, що додаткове стягнення в даному конкретному випадку є непропорційним та не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника, оскільки очевидно покладатиме на нього індивідуальний надмірний тягар та в свою чергу порушуватиме положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини і майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах встановлених санкцією ч.3 ст.471 МК України, а саме штраф у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації таких товарів.

Згідно з ч.3 ст.243 МК України, якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. При цьому у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати митного органу на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів власником цих товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою не відшкодовуються.

Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил №0406/30500/23 від 24.04.2023 року товар слід повернути особі, щодо якої складено протокол або її представнику за довіреністю.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 366, 378, 471,МК України, ст.ст.40-1, 283КУпАП України, Законом України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 Митного кодексу України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0406/30500/23 від 24.04.2023 року товар, а саме: книга у твердій палітурці коричневого кольору з жовто-золотистим тисненням, з написом на корінці «A NAGY FRANCIA FORRADALOM ES NAPOLEON», том V, 264 сторінок, видавництва BUDAPEST «ОRSZAGOS MONORGAFIA TARSASAG» повернути ОСОБА_1 , або її представнику за довіреністю.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило