ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2146/23 Номер провадження 33/814/1638/23Головуючий у 1-й інстанції Шатілова Л. Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1 ст. 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., за участі секретаря судового засідання Владімірова Р.В., за участі потерпілої ОСОБА_1 , адвокатів Куцин В.Ю. та Пінчук Ю.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Миргородського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2023 року ОСОБА_2 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно даної постанови гр. ОСОБА_2 25.05.2023 року близько 11 години 00 хвилин в АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурної лайки та погроз фізичною розправою, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржила ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Миргородського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2023 року, прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що місцевий суд безпідставно не встановив вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не дав оцінку поясненням ОСОБА_1 .

Апелянт також посилається на те, що ОСОБА_2 постійно вчиняє психологічне насильство в присутності їх дитини, створює умови принизливого та нестерпного відношення до неї. Крім того, стверджує, що ОСОБА_2 знущався над нею прилюдно на території школи, де навчається їх син.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд мотивуючи своє рішення про необхідність закриття провадження у справі зазначив, що оскільки правопорушення вчинене 25.05.2023 року - провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи і здійснюватися не може. При цьому, суд першої інстанції не навів у мотивувальній частині рішення доводи щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписи ст.247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

При цьому, слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду обов`язку щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені необхідності досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Матеріали даної справи свідчать про те, що інкриміноване ОСОБА_2 адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вчинено 25.05.2023 року та станом на день розгляду справи у суді першої інстанції 04.09.2023 року сплили строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП (яка не є реабілітуючою підставою) є законним, оскільки ґрунтується на матеріалах справи, які були надані та перевірені судом у їх сукупності.

Доводи ОСОБА_1 про те, що місцевий суд не дав оцінку її поясненням щодо того, що ОСОБА_2 постійно вчиняє психологічне насильство в присутності їх дитини, створює умови принизливого та нестерпного відношення до неї, апеляційний суд не може взяти до уваги з причин, викладених вище. Разом із тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції заслухав свідків та дослідив інші матеріали справи.

Враховуючи наведене вище, істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено. Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Миргородського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Миргородського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин