Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1460/23
П О С ТА Н О В А

21 червня 2023 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Гришковець А. Л. , розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Інспектором СРПП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Андрейцевим В.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №129068 від 18.04.2023, згідно якого 18 квітня 2023 року біля 18 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , яке виразилося в умисних діях психологічного характеру, а саме: виражалася в його адресу словами нецензурної лайки, чим могла завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала частково, зазначивши, що вона можливо і вжила нецезурні слова, однак це було не в квартирі, а на вулиці Київській м. Овруч, поблизу магазину «Артеміда». Вона вийшла на вулицю з дитиною і повідомила десь в 17 год 30 хв. про це ОСОБА_2 батька дитини, так як без його дозволу вона з дитиною не може вийти на вулицю. В такому випадку він має забрати дитину і дитина має бути з ним. В них виникла чергова суперечка і вона вернулася з дитиною в квартиру. Поліція приїхала вже в квартиру і ніякого домашнього насильства в квартирі не було. Все записувалося поліцейськими на відео.

В судовому засіданні 29.05.2023 потерпілий ОСОБА_2 не заперечував тієї обставини, що суперечка в них з ОСОБА_1 виникла саме на вулиці біля магазину «Артеміда».

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, дослідивши письмові докази та речові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

В Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» законодавець визначив домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У постанові по справі №357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Тобто, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані поліцейським, суд установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Однак, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості, так як не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відомості, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №129068 від 18.04.2023, не узгоджуються з долученими до нього матеріалами.

Так, зокрема, з рапорту чергового ВП №1 Коростенського РУП від 18.04.2023 вбачається, що 18.04.2023 о 18 год. 34 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 співмешканка вчиняє психологічне (вчиняє сварку) домашнє насильство. Заявник: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 . В додатковій інформації кривдником зазначено ОСОБА_3 , а потерпілим ОСОБА_2 .

Письмове пояснення ОСОБА_2 свідчить, що між ним та його співмешканкою - ОСОБА_1 в квартирі виник конфлікт, так як вона спочатку біля 17 год. зателефонувала йому і повідомила, що він їй зраджує, а потім біля 18 год. сказала, щоб він забрав їх дитину, так як їй треба кудись іти. Під час конфлікту вона обізвала його різними словами і після чого він викликав поліцію.

На запит суду до протоколу про адміністративне правопорушення, що розглядається, долучено оптичний диск марки «VIDEX DVD+R» із відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського, на якому наявні три відеофайли.

При перегляді в судовому засіданні вказаного DVD+R диску з відеозаписами події, яка мала місце 18.04.2023 за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , судом встановлено, що на відео файлах, дата 2023-04-18, час 18.51.10. 19.02.09, ( а не 18 год. як зазначено в протоколі) зафіксовано приїзд наряду та спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 частково в присутності ОСОБА_2 в квартирі.

Вказані відеозаписи ніяким чином не підтверджують факт домашнього насильства ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 .. Будь-яких доказів, що вона вживала словесні образи, які були спрямовані на обмеження волевиявлення останнього, викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, суду надано не було.

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких належних та достовірних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є недоведеним.

За встановлених обставин, зважаючи, що суду не було надано достатніх та незаперечних доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, а рішення суду не може грунтуватися на припущеннях, судом не може бути зроблений беззаперечний висновок про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та відповідно про наявність правових підстав для закриття справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.173-2, 280, 283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гришковець

Повний текст постанови виготовлено 26.06.2023