Провадження №3/461/3609/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року суддя Галицького районного суду міста Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань Панасюк А.В., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Михалевського Ю.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в:

згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ААД №566719, 26.11.2023 о 14:59 год. у м. Львові на вул. Вороного пл. Міцкевича водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВМW 730і, і.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольору з подаванням відповідних вимог в гучномовець та був зупинений шляхом переслідування на патрульному авто Мітсубісі Аутлендер, н.з. НОМЕР_2 , за адресою пл. Галицька, 14 у м.Львові, чим порушив вимоги пп. 2.4., 8.9.б), 8.9.в) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив факт вчинення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. Представник повідомив, що ОСОБА_1 не чув озвученої у гучномовець вимоги працівника поліції про зупинку, помітивши автомобіль патрульної поліції із ввімкненим синім проблисковим маячком прийняв праворуч, а після того як патрульними поліцейськими було увімкнено червоний та синій маячки ОСОБА_1 одразу ж зупинився на вимогу поліцейських. Просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням, відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст.ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Цей припис щонайменше передбачає, що водій бачить та/або чує адресовану йому вимогу працівника поліції про зупинку і має можливість зупинитися з дотриманням пунктів розділу 15 Правил дорожнього руху.

Адміністративним правопорушенням, що його передбачено статтею 122-2 КУпАП, є невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу. Для того, щоб визнати його установленим, необхідно встановити, що водій бачить та/або чує адресовану йому вимогу працівника поліції про зупинку і, маючи можливість зупинитися з дотриманням пунктів розділу 15 Правил дорожнього руху, продовжує рух.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 бачив чи чув адресовану йому вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, однак не виконував її.

Зокрема з долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відео файлів, не вбачається, що патрульний автомобіль рухався з увімкненими червоно-синіми проблисковими маячками.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, є не доведеним.

Відтак, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з цим судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 122-2, 221, 247, 275-280, 283-287 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.