Справа № 387/1933/23
Номер провадження по справі 3/387/1214/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року смт Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

за участю секретаря судового засідання Ірхи Т.О.

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, -

за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №545440 від 23.11.2023, ОСОБА_1 23.11.2023 о 16 годині 33 хвилини керував транспортним засобом Volkswagen-Caddy д.н.з. НОМЕР_1 в смт Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області по вулиці Поповича, 13, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці за допомогою алкотестеру Drager та у медичному закладі водій відмовився.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №236907, ОСОБА_1 23.11.2023 о 17 годині 00 хвилини перебував у смт Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області по вулиці Поповича, 13, та вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме: залишатися на місці події та не виходити на проїзну частину.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованих йому правопорушеннях не визнав та пояснив, що не відмовлявся виконувати вимоги поліцейських та не порушував громадський порядок, а вони безпідставно почали застосовувати силу та провокувати його. У зв`язку з чим просив закрити справу за ст. 185 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також в судовому засідання ОСОБА_1 надав письмове пояснення, згідно з яким він заперечує факт керування транспортним засобом. Вказане підтверджується наявним відеозаписом, на якому чітко не видно особи яка керувала автомобілем, а тому з вищенаведених підстав просив закрити відносно нього справу у зв`язку із відсутністю доказів факту вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В судовому засіданні суд роз`яснив ОСОБА_2 ст.268 КпАП України та ст.63 Конституції України.

Суд заслухав пояснення, допитав свідків, дослідив наявні докази та дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який є батьком ОСОБА_1 надав показання, що саме він керував транспортним засобом, а не його син, так як він був у лікарні і приїхав до аптеки, щоб купити ліків, а тому припаркував автомобіль біля магазину "Файно Маркет" та залишив його із заведеним двигуном. Коли повернувся, то біля автомобіля перебував його син ОСОБА_2 з працівниками поліції, які в подальшому протиправно здійснили його затримання. Про причини затримання сина працівники поліції не повідомили, так як син жодних протиправних дій не вчиняв.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 , який надав показання, що він 23.11.2023 бачив ОСОБА_2 , що стояв через дорогу на алейці біля лавки від автомобіля. В подальшому до ОСОБА_2 підійшли працівники поліції та що відбувалось далі він не бачив. Також додав, що не бачив щоб ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_5 надав показання, що бачив як працівники поліції підійшли до автомобіля біля якого вже стояв ОСОБА_1 . Факту керування транспортним засобом не бачив.

Судом також був переглянутий відеозапис, який є в матеріалах справи, з камер відеоспостереження Добровеличківської ОТГ по вул. Центральній, де не можливо розібрати номерний знак автомобіля Volkswagen-Caddy та не видно особу, яка керувала транспортним засобом.

Таким чином, враховуючи подані до матеріалів докази, суд дійшов до висновку, що не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen-Caddy д.н.з. НОМЕР_1 в смт Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області по вулиці Поповича, 13.

Крім того, факт керування автомобілем заперечувався ОСОБА_1 на місці працівникам поліції та з цих причин відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Також варто зазначити, що відповідно до ст. 185 Кодексу про адміністративні правопорушення (злісна непокора), таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Саме це тлумачення є визнаним і сьогодні. Так, на нього посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011.

Так, дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського.

Вимоги поліцейського та їх розпорядження - акт, що повинен виражатися у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 "вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме: залишатися на місці події та не виходити на проїзну частину".

Суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджено, по-перше, пред`явлення вимоги працівника поліції, яка не виконана ОСОБА_1 , по-друге, факт неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, по-третє, попередження працівником поліції про можливість застосування фізичної сили та спец засобів. Також поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що ним не виконана законна вимога залишатися на місці події та не виходити на проїзну частину дороги. Суд зазначає, що зі змісту відео ОСОБА_1 не тікав та не залишав місце події, а також на вимогу поліцейського зійти з проїзної частини дороги останній сходив та інший поліцейський проявивши негативну емоційність відносно ОСОБА_1 почав загинати руку за спину та намагатися покласти його на землю.

Суд погоджується про певну зухвалість поведінки ОСОБА_1 до працівників поліції, однак чітких законних вимог з приводу цього працівники поліції належним чином не висловлювали.

Суд також не може виходити за межі обвинувачення, яке зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення передбачене ст. 185 КпАП України полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Наведене вказує на те, що обов`язковою умовою настання відповідальності за ст. 185 КпАП України є наявність законної вимоги чи розпорядження працівника поліції, якій вчиняється злісна непокора.

Надаючи оцінку наведеним доказам у справі, суд виходить із того, що відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Отже,матеріалами справи не доведено, в межах обвинувачення, наявність в діях ОСОБА_2 події та складу правопорушень за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КпАП України, наслідком чого є закриття провадження в адміністративних справах, за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Згідно з ч.2 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 36, 130, 185, 245, 247, 252, 268, 280, 283, 284 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення за №387/1933/23, №387/1927/23 в єдине провадження на підставі ч.2 ст. 36 КпАП України та присвоїти їм єдиний номер №387/1933/23.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КпАП України - закрити за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції .

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер