12.06.2023 Справа № 756/3211/23
Справа №756/3211/23
Провадження №3/756/2261/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює вчителем у Спеціалізованій школі № 124 м. Києва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 467829, водій ОСОБА_1 17.02.2023 року о 23-40 год. в м. Києві по вул. Берестецькій, 44, керувала транспортним засобом Subaru Forester, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння обличчя; тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою пристрою Alcotest Drager та у лікаря-нарколога водій відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнала, пояснила, що ані 17.02.2023, ані напередодні алкоголь вона не вживала. Ввечері вона посварилась зі своїм чоловіком та, узявши собаку, вирішила проїхатись до лісу прогулятись та зібратись з думками, вигуляти собаку. Коли вона поверталась додому, її зупинили патрульні, почали задавати питання, чому у такий пізній час вона перебуває не вдома. Оскільки вона була пригнічена, працівники поліції вирішили, що вона могла вживати алкоголь, у зв`язку з чим запропонували пройти огляд для визначення стану сп`яніння, на що вона погодилась. Майже протягом години вона здійснювала пройти огляд на стан сп`яніня за допомогою пристрою Alcotest Drager на місці зупинки транспортного засобу, проте газоаналізатор постійно видавав якусь незрозумілу помилку, в результаті чого працівники поліції повідомили її про необхідність пройти огляд у лікаря-нарколога. На вказану пропозицію вона відповіла відмовою, оскільки поліцейські зазначили, що автомобіль разом із собакою необхідно залишити на місці зупинки, при цьому вона не хотіла залишати домашнього улюбленця без нагляду, крім того вона дуже втомилась та у неї не було сил їхати до лікарні.

Захисник Лисак М.Ю. у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях останньої складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначив, що працівниками поліції була порушена процедура огляду на стан сп`яніння, оскільки діючим законодавством передбачено, що поліцейські забезпечують проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів і тільки у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Разом з тим, ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та намагалась пройти огляд за допомогою приладу Alcotest Drager щонайменше 5 разів, проте прилад не спрацьовував та видавав помилки. З долученого відеозапису вбачається, що працівниками поліції не встановлено причину некоректної роботи приладу та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі. Вказані факти, на думку сторони захисту, свідчать про несправність приладу Alcotest Drager. Захисник посилався на порушення застосування працівниками поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу, оскільки в порушення норм чинного законодавства відеозапис фіксації складання протоколу не вівся безперервно, у результаті чого працівниками поліції не було зафіксовано повну процедуру складання протоколу. Крім того, доказів того, що направлення на огляд водія до відповідного закладу охорони здоров`я вручалось ОСОБА_1 , чи було доведене до її відома, матеріали справи не містять, як і доказів відсторонення останньої від керування транспортним засобом.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , захисника Лисака М.Ю., оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1 розділу II зазначеної інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції №1452/735, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 7 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З наведених положень нормативних актів вбачається, що в разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу на стан сп`яніння, то він проводиться у закладі охорони здоров`я. У той же час наведені норми зобов`язують поліцейського дотримуватися порядку огляду, а саме забезпечити огляд водія самостійно на місці зупинки транспортного засобу або в разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 467829 від 18.02.2023 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, яке полягало у відмові останньої від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою пристрою Alcotest Drager та у лікаря-нарколога.

У той же час, з переглянутого у судовому засіданні відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд для визначення стану сп`яніння на місці зупинки відповіла згодою (відео 01:45 хв. - 02:15 хв.) та протягом тривалого часу здійснила декілька спроб продуття за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager (відео 10:10 хв.; 12:51 хв.; 17:20 хв.; 37:57 хв.; 43:48 хв.; 48:20 хв.; 49:32 хв.50:42 хв.), разом з тим, після першої спроби результат на дисплеї приладу показав наявність помилки, а саме: замалу кількість повітря. Після інших спроб продуття алкотестеру ОСОБА_1 , прилад не спрацював, при цьому працівники поліції, спілкуючись між собою, повідомили, що їм не зрозуміло, у чому полягає причина некоректної роботи приладу та декілька разів змінювали мундштук та пропонували ОСОБА_1 повторно пройти огляд. Та вже після чисельних невдалих спроб отримати результати огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager поліцейськими було запропоновано ОСОБА_1 здійснити проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння (відео 51:00 хв.).

Отже, з наданого відеозапису можна дійти висновку, що працівниками поліції не була забезпечена можливість проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, як то передбачено діючим законодавством.

Таким чином, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зазначений у протоколі, повністю спростовується відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративну відповідальність ААД № 467829 від 18.02.2023.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведеного, зібрані під час складання протоколу матеріали не можуть бути визнані судом належними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому усі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Таким чином, суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд звертає увагу на те, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене вище та розглядаючи справу на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які є конституційними засадами судочинства, суддя приходить до висновку, що доказами, які містяться в матеріалах справи, не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 130, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Тиха