П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 Справа №607/9780/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 27 травня 2023 року близько 23 год 21 хв. по вул. Шептицького у с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, керував транспортним засобом «Субару Легасі Аутбек», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», на табло якого висвітлило результат 2,23 % проміле. З результатом огляду на місці зупинки водій ОСОБА_1 не погодився, однак не виявив бажання пройти такий огляд у найближчому медичному закладі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Присутня у попередніх судових засіданнях захисник ОСОБА_1 адвокат Баган О.В. вказала, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останній був не згідний з результатами медичного огляду. Окрім того, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився 27 травня 2023 року за допомогою приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», який, згідно роздруківки результатів востаннє проходив перевірку калібрування 15 червня 2022, тобто з порушенням встановленого в інструкції шестимісячного строку.

Зазначила, що матеріали справи не містять жодної інформації про мундштук, який використовувався, його марку та серійний номер, на місці події ці дані ОСОБА_1 не повідомлялись, що не може достовірно свідчити про правильність результатів проведення тестування, на основі яких складено протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, вказала на наявність неточностей у протоколі, зокрема щодо не зазначення чітких відомостей про матеріали, що додаються до протоколу.

Водночас, зазначає про незаконність зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 з тих підстав, що згідно протоколу, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення вчинене останнім о 23 год 21 хв., в той час як згідно постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, останній керував автомобілем о 23 год 33 хв.

Посилаючись на наведене та письмові заперечення, просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог пункту 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Положеннями пункту 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями частини 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. п. 3, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП,доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 27 травня 2023 року о 23 год 21 хв. по вул. Шептицького у с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, керував транспортним засобом «Субару Легасі Аутбек», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», на табло якого висвітлило результат 2,23 % проміле. З результатом огляду на місці зупинки водій ОСОБА_1 не погодився, однак не виявив бажання пройти такий огляд у найближчому медичному закладі.

Як вбачається з роздруківки тестування на алкоголь, 27 травня 2023 року ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820», на табло якого висвітлило результат 2,23 % проміле. Водій ОСОБА_1 з вказаним результатом погодився, що підтверджується його підписом.

Як слідує з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду ОСОБА_1 позитивний 2,23 % проміле.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 травня 2023 року, у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної поліції ГУНП, у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер 6820», результат огляду 2,23% (проміле). ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я не доставлявся.

З оглянутих судом відеоматеріалів з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер працівників поліції вбачається, що 27 травня 2023 року працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Субару Легасі Аутбек», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 в ході перевірки документів працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому, при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 зазначав про те, що перед зупинкою вживав спиртні напої та не заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння. На вимогу працівників поліції, у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», на табло якого висвітлило показник 2,23% проміле. З результатом огляду на місці зупинки водій ОСОБА_1 не погодився, однак не виявив бажання пройти такий огляд у найближчому медичному закладі. Надалі працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зокрема право на користування правовою допомогою, та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 27 травня 2023 року транспортним засобом «Субару Легасі Аутбек», державний номерний знак НОМЕР_1 підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7065269 від 27 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №004944 від 27 травня 2023 року, в якому наявні письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що він вживав спиртні напої;

-роздруківкою тестування на алкоголь;

-відеоматеріалами з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери працівника поліції;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 травня 2023 року;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7065269 від 27 травня 2023 року.

Суд не приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Бага О.В. про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останній був не згідний з результатами медичного огляду.

Так, як вже зазначалось судом, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 травня 2023 року, з якого вбачається, що в результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної поліції ГУНП, у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер 6820», результат огляду 2,23% (проміле). ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я не доставлявся.

Окрім того, дослідженими в судовому засіданні відеоматеріалами з нагрудної камери працівника поліції підтверджується той факт, що ОСОБА_1 після проходження огляду на місці зупинки на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі.

Безпідставними є доводи захисника про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який проводився 27 травня 2023 року року за допомогою приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», який, згідно роздруківки результатів востаннє проходив перевірку калібрування 15 червня 2022, тобто з порушенням встановленого в інструкції шестимісячного строку, оскільки вироби медичні «Drager Alcotest 6820» зареєстровані в Україні у встановленому порядку і внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення та відповідно до Технічного регламенту медичних виробів (Постанова КМУ від 02.10.2013 року №753) - введенні в експлуатацію.

У випадку, коли медичний виріб вже введено у експлуатацію і він застосовується за прямим призначенням, а термін дії Свідоцтва про державну реєстрацію на нього закінчився, користувач має право використовувати цей виріб, як мінімум, протягом терміну вказаного в експлуатаційній документації та забезпечення його характеристик вимог. Як вбачається з копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 6820» №ARLK-0020, свідоцтво вказаного виробу чинне до 15 червня 2023 року, що підтверджує його відповідність встановленим вимогам стандартизації, метрології та сертифікації, і відповідно можливість його використання для проведення огляду з метою виявлення перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, згідно постанови Кабінету міністрів України № 412 від 05 квітня 2022 року «Про деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Не заслуговують на увагу твердження захисника, як на підставу для закриття провадження у справі, про те, що матеріали справи не містять жодної інформації про мундштук, який використовувався, його марку та серійний номер, на місці події ці дані ОСОБА_1 не повідомлялись, що не може достовірно свідчити про правильність результатів проведення тестування, на основі яких складено протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на наступне.

Так, відсутність в матеріалах справи даних про мундштук, який використовувався при проведенні працівниками поліції на місці огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, зокрема відомостей про його марку та серійний номер, не може свідчити про неправильність результатів проведеного огляду, оскільки результат огляду ОСОБА_1 становить 2,23% проміле, що в даному випадку не може бути помилкою чи похибкою приладу, враховуючи значне перевищення граничного розміру.

Окрім того, відеоматеріалами з нагрудної камери працівника поліції підтверджується той факт, що працівник поліції перед проведення огляду на місці зупинки дістав із відповідного кейсу газоаналізатора та мундштук до нього, який був запакований у спеціальну целофанову обгортку, відкрив її та вставив у газоаналізатор, що також свідчить про належність та відповідності мундштука технічному приладу «Драгер».

Не є підставою для закриття провадження у справі доводи захисника про наявність неточностей у протоколі, зокрема щодо не зазначення чітких відомостей про матеріали, що додаються до протоколу, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції перераховуються матеріали, що додаються до нього. Відсутність детального опису долучених до протоколу матеріалів, в разі наявності таких матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, їх належність та допустимість, не свідчить про порушення працівником поліції при складені протоколу про адміністративне правопорушення положень та вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стосовно доводів захисника про незаконність зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 з тих підстав, що згідно протоколу, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення вчинене останнім о 23 год 21 хв., в той час як згідно постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, останній керував автомобілем о 23 год 33 хв., суд зазначає наступне.

Саме по собі не вірне зазначення працівниками поліції часу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку наявності інших доказів, зокрема відеозаписів з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер працівника поліції, які підтверджують факт керування останнім транспортним засобом 27 травня 2023 року близько 23 год 21 хв., не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стосовно всіх інших доводів та заперечень ОСОБА_1 та його захисника Баган О.В. суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення" (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

Суд наголошує, що в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 та його захисник Баган О.В. не навели переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 як події, так і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що працівники поліції діяли в межах закону та наданих їм повноважень, а доводи сторони захисту, суд вважає такими, що не спростовують доказів наданих на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції статті.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 Сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (Один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (П`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич