Провадження № 33/824/2284/2023 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2022 року серії ААД № 466086 водій ОСОБА_1 29 листопада 2022 року о 13 год. 30 хв. у м. Києві по вул. Автозаводська АЗС «АМІС» керував транспортним засобом Wolkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зокрема вказує про те, що працівниками поліції не було встановлено, належних доказів до матеріалів справи не долучено, які б доводили, що саме він керував транспортним засобом. Тобто, відсутня обов`язкова ознака (елемент) зазначеного адміністративного правопорушення - суб`єкта такого правопорушення, а саме водія транспортного засобу, або іншої особи, яка керувала транспортним засобом. Також, відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, відсутнє письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке має бути складено працівником поліції у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, а також відсутні докази ознайомлення з ним водія, або зафіксований факт відмови від ознайомлення. Не зафіксовано на відеозаписі з бодікамери присутність свідків під час пропозиції працівником поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгеру або у медичному закладі. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів працівником поліції документально не зафіксовано, свідків не залучено. Акт огляду на стан сп`яніння або відмови від нього також не долучено до матеріалів справи. Відтак, порушення з його боку пункту 2.5 Правил дорожнього руху не відбулось, оскільки встановлено, що поліцейським було порушено порядок направлення водія для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. До справи не додано будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами. Будь-які докази про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутні. Викладені обставини виключають наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше розгляд апеляційної скарги було призначено на 15 травня 2023 року об 11 год. 30 хв., про що було повідомлено захисника ОСОБА_1 адвоката Багірову Г.І. На зазначене засідання ні ОСОБА_1 ні його захисник не з`явилися. При цьому, адвокат Багірова Г.І. подала клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом апеляційної інстанції та розгляд справи відкладено до 12 червня 2023 року на 10 год. 00 хв., про що також було належним чином повідомлено захисника ОСОБА_1 адвоката Багірову Г.І. Разом з тим, на зазначене засідання ні ОСОБА_1 ні його захисник також не з`явилися.

При цьому, 09 червня 2023 року до суду надійшло клопотання від адвоката Багірової Г.І. про відкладення розгляду справи. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не може з`явитись до судового засідання, оскільки був 04 червня 2023 року госпіталізованим та перебуває на стаціонарному лікуванні. Крім того, в клопотанні зазначено, що адвокат Багірова Г.І. також не може з`явитись до судового засідання, оскільки перебуває за кордоном.

Разом з тим, зазначене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки доказів на підтвердження обставин, викладених у зазначеному клопотанні матеріали справи не містять. Так, захисник долучила до вказаного клопотання довідку КНП «КМКЛ №8», якою підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні з 04 червня 2023 року по дату видачі довідки, а саме станом на 06 червня 2023 року. Разом з тим, доказів, що ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні станом на дату розгляду справи, а саме 12 червня 2023 року, матеріали справи не містять. Крім того, доводи про те, що захисник перебуває за кордоном та не може взяти участь в судовому засідання не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. Захисник Багірова Г.І. не була позбавлена можливості заявити клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку.

Враховуючи зазначене, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до пункту 12 Розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, з протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тобто, порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказами вчинення адміністративного правопорушення є:

- протокол про адміністративне правопорушення, в якому містяться особисті пояснення ОСОБА_1 про те, що він був за кермом три доби, приїхав додому, випив 150 грам і поїхав заправлятись на АЗС;

- рапорт працівника поліції в якому описані події, які мали місце 29 листопада 2022 року;

- пояснення свідка ОСОБА_2 , яка повідомила патрульну поліції про те, що водій приїхав в алкогольному сп`янінні на АЗС-11-12;

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;

- розписка ОСОБА_3 про передачу транспортного засобу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує про те, що працівниками поліції не було встановлено, належних доказів до матеріалів справи не долучено, які б доводили, що саме він керував транспортним засобом.

Разом з тим, зазначені доводи є необґрунтованими та спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Із зазначеного відеозапису вбачається, що поліцейський, перебуваючи у спеціальному приміщенні для перегляду відеозаписів з камер відеонагляду, зафіксував момент, коли транспортний засіб марки «Volkswagen» зупинився біля колонки 1-2. З транспортного засобу вийшов водій в синій куртці. З письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , яка працює оператором АЗС, свідчить, що саме вона звернулась до працівників патрульної поліції з підстав можливого перебування в стані алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що він був за кермом 3 доби, приїхав додому, випив 150 гр. і поїхав на АЗС заправитись.

Доводи ОСОБА_1 про те, що факт відмови його від проходження огляду документально не зафіксовано також спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що на 13:19 хв. запису працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився, не заперечуючи факту вживання алкоголю та керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 також вказує, що працівниками поліції не було складено письмове направлення водія на огляд до медичного закладу, що є порушенням.

Зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом через їх безпідставність.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до положень Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З зазначеного вбачається, що направлення водія на огляд до медичного закладу складається поліцейським виключно у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду.

При цьому, зазначене направлення подається виключно до медичного закладу до якого доставляється особа, що притягається до адміністративної відповідальності.

В даному випадку ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, що взагалі виключає необхідність складення будь-якого направлення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також вказує про те, що всупереч вимог чинного законодавства поліцейськими не було залучено двох свідків під час пропозиції працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак, зазначені доводи є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтак, пропозицію пройти огляд ОСОБА_1 на місці зупинки або в медичному закладі та відмову від проходження такого огляду зафіксовано за допомогою спеціальних технічних засобів, матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи зазначене, працівники поліції, маючи при собі технічні засоби відеозапису, зафіксували відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку на бодікамеру та правомірно не залучили двох свідків.

Відеозаписом з камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

За таких обставин, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною, останній не спростував обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції доказів про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.

Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв