справа № 759/5057/23
головуючий у суді І інстанції Васильєва К.О.
провадження № 33/824/2672/2023
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участю секретаря Сердюк К.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що 04 березня 2023 року ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по вул. Жмеринській з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у спеціалізованому медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху (далі по тексту - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не погодився на пропозицію працівника патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з тим, що він не вживав алкоголь, поспішав додому до дитини, яка захворіла, а також був попереджений інспектором про те, що огляд у закладі охорони здоров`я затягнеться мінімум до 06 години ранку, оскільки тривала комендантська година.

З опису установлених обставин у протоколі про адміністративне правопорушення неможливо встановити чому ОСОБА_1 був відразу направлений на огляд до закладу охорони здоров`я та чому поліцейськими не було проведено огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Щодо того, що ОСОБА_1 нібито підтвердив на відеозапис, що вживав алкогольні напої, то зазначене було сказано у контексті того, що вживання невеликої дози неміцного алкоголю (пиво) відбулося за 20 годин до зупинення автомобіля працівниками поліції.

Оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу додано: відеоматеріал відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

копія посвідчення водія ОСОБА_1 .

Із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівникам патрульної поліції про те, що він вживав алкоголь декілька годин тому (02:07 хв. відеозапису), працівник патрульної поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу «Драгер» (02:49 хв. відеозапису), а також роз`яснив ОСОБА_1 його можливість пройти такий огляд у медичному закладі (04:03 хв. відеозапису) та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння (04:38 хв. відеозапису), ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння (06:51 хв. відеозапису), посилаючись на те, що він вживав алкоголь за кілька годин до керування транспортним засобом та не знає, який результат може бути у його огляду на стан сп`яніння.

При цьому, суд звертає увагу на те, що пропозиція поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння була неодноразовою і зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.

Апеляційний суд зауважує, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а одразу запропонували проїхати до медичного закладу, оскільки такі доводи спростовуються відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис події від 04 березня 2023 року за участю ОСОБА_1 не є належним доказом, оскільки оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, правильності висновків суду першої інстанції також не спростовують. Долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом події був переглянутий під час дослідження доказів судом апеляційної інстанції, на ньому зафіксовано вказану у протоколі від 05 березня 2023 року подію за участю ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу додається запис з камери, який повністю узгоджується з іншими доказами у справі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно із встановленими норми закону держави Україна.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова