ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21 грудня 2023 рокуСправа №: 695/4010/23
Номер провадження 3/695/2890/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий Золотоніським РТЦК Черкаської області 20.05.2022, розвідника зенітної ракетної батареї військової частини НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 1402 № 66 від 12.10.2023 року встановлено, що 11 жовтня 2023 року приблизно о 17 год 05 хв під час несення служби добовим нарядом на території військової частини НОМЕР_1 черговим роти начальником технічного пункту головним сержантом ОСОБА_2 був виявлений днювальний роти розвідник ракетної батареї військової частини НОМЕР_3 рядовий ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого в супроводі військовослужбовців в/ч НОМЕР_3 його було доправлено до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» з метою виявлення ступеню алкогольного сп`яніння, де за результатами медичного огляду був встановлений факт алкогольного сп`яніння у рядового ОСОБА_1 , про що складений висновок № 946 від 11.10.2023 року.

Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_3 № 186 від 23.05.2022 рядового ОСОБА_1 призначено на посаду розвідника зенітної ракетної батареї військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 286-НО від 10.10.2023 рядовий ОСОБА_3 був призначений до складу добового наряду днювальним роти в/ч НОМЕР_4 у період з 10 год 00 11.10.2023 по 10 год 00 12.10.2023 був наділений функціями представників за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється законом та відповідно набув повноважень на виконання організаційно-розпорядчих обов`язків у складі добового наряду військової частини НОМЕР_3 .

В порушення положень ст.ст. 11, 16, 49, 113, 116, 216, 241, 267, 313, 314 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», рядовий ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді розвідника зенітної ракетної батареї військової частини НОМЕР_3 , та призначеним у складі добового наряду днювальним роти в/ч НОМЕР_1 та маючи тимчасовий статус військової службової особи, у період часу з 17 год 05 11.10.2023 по 10 год 00 хв 12.10.2023, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території в/ч НОМЕР_1 , недбало поставився до виконання покладених на нього завдань, обов`язки військової служби у складі добового наряду не виконував, чим заподіяв шкоду інтересам військової служби, яка виявилась у підриві бойової готовності підрозділу, поданням негативного прикладу наслідування для підлеглих йому військовослужбовців та порушенні військової дисципліни.

Своїми діями рядовий ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, направив суду заяву, згідно якої вину не визнав, оскільки він вже притягався до адміністративної відповідальності по зазначеному в протоколі факту постановою Золотоніського міськрайонного суду від 18 жовтня 2023 року, просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адмінправопорушення та розглянути справу без його участі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан, а від 24 лютого 2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 64/202 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України почав діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 11, 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до ч. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Частиною 4 ст. 24 ЗУ «Про військову службу та військовий обов`язок» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно положень ст. 267 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, добовий наряд призначається для підтримання внутрішнього порядку, охорони особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, приміщень і майна військової частини (підрозділу), контролю за станом справ у підрозділах і своєчасного вжиття заходів для запобігання правопорушенням, а також для виконання інших обов`язків внутрішньої служби.

Статтею 313 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що днювальний роти призначається із рядового складу. Він відповідає за зберігання зброї, шаф (ящиків) із боєприпасами, майна роти та особистих речей, які є під його охороною. Днювальний роти підпорядковується черговому роти.

Згідно ст. 314 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України черговий днювальний роти несе службу всередині казарми біля вхідних дверей, поблизу кімнати зберігання зброї. Днювальний роти зобов`язаний: не виходити з приміщення роти без дозволу чергового роти; постійно охороняти кімнату зберігання зброї та не допускати до неї нікого, крім чергового роти; своєчасно подавати команди згідно з розпорядком дня; не пропускати в приміщення сторонніх осіб, а також не дозволяти виносити з казарми зброю, боєприпаси, майно та речі без дозволу чергового роти; негайно доповідати черговому роти про всі надзвичайні події в роті, про порушення встановлених цим Статутом правил відносин між військовослужбовцями роти, помічені несправності й про порушення вимог пожежної безпеки, вживати заходів до їх усунення; піднімати за командою чергового роти особовий склад під час загального підйому, а також уночі у разі тривоги, пожежі, стихійного лиха; стежити за чистотою та порядком у приміщеннях і вимагати від військовослужбовців їх додержання; не дозволяти військовослужбовцям у холодну пору, особливо вночі, виходити з приміщення роздягненими; стежити, щоб військовослужбовці курили, чистили взуття та одяг тільки у визначених для цього приміщеннях чи місцях; із прибуттям до роти прямих начальників від командира роти та вище та чергового військової частини подавати команду " ІНФОРМАЦІЯ_2 "; із прибуттям до роти інших військовослужбовців офіцерського складу, головного сержанта роти або військовослужбовців не своєї роти викликати чергового, наприклад: "Черговий роти, на вихід". Черговому днювальному заборонено сидіти, знімати спорядження та перебувати у розстебнутому одязі. Днювальний вільної зміни зобов`язаний підтримувати чистоту й порядок у приміщеннях роти і нікуди не виходити без дозволу чергового роти; подавати йому допомогу в наведенні порядку у разі порушення встановлених статутами правил відносин між військовослужбовцями роти; залишаючись замість чергового роти, виконувати його обов`язки.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Чинним законодавством України передбачено, що організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки з керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно вимог ч. 5 ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає за недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення 1402 № 66 від 12.10.2023; копією витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 286-НР від 10.10.2023 по стройовій частині про склад добового наряду з 10 год 00 11.10.2023 по 10 год 00 12.10.2023; рапортом командира в/ч НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_4 від 12.10.2023; копією направлення на огляд військовослужбовця ОСОБА_1 , виданого командиром в/ч НОМЕР_1 № 67 від 11.10.2023; копією висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 946 від 11.10.2023 відносно ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями військовослужбовців: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , рядового ОСОБА_1 ; наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 699 від 12.10.2023 про призначення службового розслідування; актом службового розслідування № 35/11001 від 22.10.2023; витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 814 від 30.10.2023 про результати проведення службового розслідування.

Статус військовослужбовця підтверджується дослідженою в судовому засіданні, копією війського квитка НОМЕР_2 , виданого Золотоніським РТЦК Черкаської області 20.05.2022, копією витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 186 від 23.05.2023 про призначення ОСОБА_1 розвідником зенітної ракетної батареї військової частини НОМЕР_3 , службовою характеристикою, виданою командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 від 13.10.2023.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що дії гр. ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки останній, будучи військовою службовою особою, вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

Крім того, суд не бере до уваги надану ОСОБА_1 заяву про закриття провадження у справі, оскільки його постановою суду від 18.10.2023 вже притягнуто до відповідальності за перебування на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння.

Факт недбалого ставлення до військової служби в умовах особливого періоду в частині невиконання покладених на нього обов`язків військової службии, будучи днювальним роти в складі добового наряду, підтверджується дослідженими в ході судового розгляду зазначеними матеріалами справи, зокрема актом службового розслідування, в якому чітко зазначено, в чому проявилося недбале ставлення рядового ОСОБА_1 до покладених на нього обов`язків та які негативні наслідки спричинило. При цьому за зазначеним фактом ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягався.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам вчинення правопорушення.

При накладенні стягнення, суд враховує ступінь суспільної небезпеки, характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що згідно си.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, майнового стану, ступеню вини, наявності обставин, що пом`якшують відповідальність, та відсутності обставин, що її обтяжують, а також характеру вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_7 необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-35, 172-15, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Бойко Н.В.