Справа № 569/5745/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Бердій М.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП _____________________,

- за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №381270 від 20 березня 2023 року зазначено, що 20.03.2023 року о 01 год. 05 хв. в м.Рівне по вул.Відінська, 39А, ОСОБА_1 керував ТЗ «Citroen Berlingo» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №288 від 20.03.2023 року, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив суду, що в ніч на 20.03.2023 року перебував на дні народженні в знайомої ОСОБА_2 . В 13 год. 19.03.2023 року припаркував транспортний засіб Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 на стоянці навпроти будинку його знайомої в м. Рівне по вул. Відінській № 39-А. Після чого, пішов святкувати день народження.

Після того, як він погостював на дні народженні він зібрався йти додому, однак, почалася комендантська година та на дні народження він випив два бокали вина, тому вирішив зателефонувати до знайомого ОСОБА_3 , який працює в службі таксі та який мав його завезти його автомобілем додому.

Близько 00 години 30 хв. до нього зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що через 20 хв. буде біля нього та щоб він виходив на вулицю та чекав його.

Після чого, він з трьома дівчатами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вийшли на вулицю та сіли в авто, стали очікувати ОСОБА_3 , щоб він відвіз їх по місцю їхнього проживання. Будь-яких дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух він не вчиняв та це можуть підтвердити його знайомі, які перебували з ним в автомобілі.

Однак, через декілька хвилин до його автомобіля під`їхали працівники поліції, які підійшовши до його автомобіля запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він працівникам поліції пояснював, що іде з дня народження та чекає товариша, щоб він відвіз їх по місцю проживання. Причину проходження огляду йому не повідомляли. При цьому розуміючи, що вже почалася комендантська година він виконував всі вимоги працівників поліції.

Він дуже почав нервуватися, оскільки думав, що його притягнуть до відповідальності за порушення комендантської години. Огляд на місці він відмовився пройти так як йому не були надані сертифікати на підтвердження повірки та інформація про модель та технічний стан драгера, у зв`язку з чим добровільно поїхав з працівниками поліції до мед закладу для проходження освідування. Там його оглянув лікар, медичні аналізи не здавав, двічі проходив освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Щодо результатів освідування йому ніхто в письмовому вигляді не надавав.

Просить суд закрити відносно нього адміністративну справу у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , дали пояснення, аналогічні поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази по адміністративній справі, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №381270 , висновок лікаря нарколога в КП «РОЦПЗН» РОР щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №288 від 20.03.2023 року (складеного о 01 год. 58 хв. 20.03.2023 року), згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та відеозапис бодікамери.

Відповідно до ч. 5 ІІ Розділу Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно до положень п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія тощо відповідної категорії.

Разом із тим, із переглянутого в судовому засіданні відеозапису з бодікамер, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що даний відеозапис не є безперервним, що свідчить про порушення працівниками поліції ч. 5 ІІ Розділу Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999.

При цьому із переглянутого в судовому засіданні відеозапису взагалі не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції, які підійшли до автомобіля ОСОБА_1 , який перебував в нерухомому стані і в якому знаходився ОСОБА_1 зі своїми знайомим дівчатами, отже в даному випадку він не є водієм у розумінні Правил дорожнього руху України, що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину, всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 20.03.2023 року керував ТЗ Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 , в матеріалах справи відсутні.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Щодо порядку визначення стану сп`яніння та правових наслідків цього. Ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження медичного огляду є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Встановлення у правопорушника стану сп`яніння здійснюється відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

З аналізу зазначеної статті вбачається, що така відповідальність настає вразі керування водієм транспортним засобом в стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти те, що це безпосередня дія фізичної особи на цей транспортний засіб з метою встановлення або зміни у цей момент швидкості та напряму руху.

За наведених обставин, докази, на які посилався інспектор патрульної поліції в обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставними, оскільки в ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, про що він не заперечував, про те транспортним засобом він не керував, і на той момент визначення «Водій» на нього не розповсюджувалось.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що дійсно ОСОБА_1 20.03.2023 року о 01 год. 05 хв. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997р. №7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вище викладеним, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду М.А.Бердій