н/п 3/490/3950/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9993/23
П О С Т А Н О В А

20.12.2023р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає у АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

15.09.2023р. близько 23:40 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Nissan Qashqai", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. В. Морській в районі буд. №24, в порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння згідно медичного висновку №769 від 16.09.2023р., за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не погодився із обставинами правопорушення, викладеними у протоколі. Пояснив, що є не місцевим мешканцем, дійсно 15.09.2023р. близько 23:40 год. керував т/з марки "Nissan Qashqai", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. Нікольській та оскільки в місті було вимкнене комунальне освітлення, то на червоний сигнал світлофору він розцінив дор. знак напрямку руху по смузі як додатковий сектор світлофору (зелена стрілка), який дозволяє повертати праворуч на забороняючий рух сигнал світлофору. Таким чином він продовжив рух та повернув праворуч на вул. В. Морську та в подальшому був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування пояснив їм, що через відсутність міського освітлення не зміг розпізнати дорожній знак. В подальшому в ході спілкування поліцейські виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати до медичного закладу для проходження огляду. ОСОБА_1 був впевнений у своїй тверезості, за такого погодився. Перебуваючи у медичному закладі пройшов процедуру огляду, здав сечу для аналізу. Однак за наслідками лабораторних досліджень було встановлено діагноз перебування його у стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 категорично не погодився із таким висновком, вважав, що викладені у ньому відомості є наслідком хибних та непрофесійних дій працівників медичного закладу. На підставі викладеного вважав, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та у підтвердження своєї позиції долучив до матеріалів справи письмові заперечення.

Вивчивши матеріали додані до протоколу, приходжу до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться сукупністю досліджених доказів.

Так, Європейським судом з прав людини при доведенні обставин справи активно застосовується стандарт "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України», рішення від 18.06.2015 у справі «Ушаков проти України», п. 86 рішення від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною "поза розумним сумнівом", версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

При вивченні матеріалів адміністративного протоколу серії ААД №416647 від 26.09.2023р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що вимоги стандарту "поза розумним сумнівом" було дотримано, що знайшло свій прояв у наступній встановленій сукупності доказів.

Так, у підтвердження обставин, викладених у протоколі, працівниками поліції долучено до матеріалів справи диск з відеозаписом з натільних камер поліцейських. В ході огляду вказаного відеозапису встановлено наступне.

З відеофайлу вбачається, що дійсно інспектори поліції зупинили т/з марки "Nissan Qashqai", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в м. Миколаєві по вул. В. Морській. Підставою зупинки став проїзд перехрестя з вул. Нікольською з подальшим поворотом праворуч на забороняючий рух сигнал світлофору. При цьому судом така підстава до зупинки транспортного засобу вважається правомірною та той факт, що водій невірно розцінив дорожній знак в умовах поганого комунального освітлення, не свідчить про її незаконність.

В подальшому відеозаписом зафіксовано спілкування між поліцейськими та ОСОБА_1 , обставини виявлення інспекторами у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та вимоги проїхати до медичного закладу для проходження огляду на з`ясування стану сп`яніння, на що водій погодився.

Перебуваючи у медичному закладі, ОСОБА_1 надав біологічні середовища (сечу) для проведення лабораторних досліджень, окрім того лікарем проведено його огляд (пальце-носнова проба, реакція зіниць очей на світло, перевірка ністагму тощо). Окрім того, за наслідками проходження експрес-тесту на наявність наркотичних речовин, було встановлено позитивний результат на одну із позицій (канабіноїди). На питання лікаря ОСОБА_1 повідомив, що вживає медичні препарати, виписані лікарем, у зв`язку із панічними нападами. Які саме препарати він не пам`ятав.

В подальшому відеозаписом зафіксовано обставини повідомлення поліцейськими ОСОБА_1 про необхідність його явки до підрозділу поліції для складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у разі підтвердження в ході лабораторних досліджень перебування його у стані наркотичного сп`яніння. Також роз`яснено наслідки його неявки.

Таким чином, оцінюючи наведене, суд вважає, що відеозаписом підтверджуються факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом; обставини та законність підстав до зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ; обставини виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та законність вимог поліцейських щодо необхідності огляду; проходження ним огляду на стан сп`яніння у встановленому законом медичному закладі.

З огляду на викладене твердження ОСОБА_1 про непрофесійність дій працівників поліції та медичних працівників суд вважає безпідставним, оскільки наведених фактів порушень відеозаписом не зафіксовано та останні діють в межах вимог законодавства. До того ж надання оцінки кваліфікованості дій медичних працівників не належить до повноважень суду.

Викладені обставини знайшли своє підтвердження також у письмових доказах по справі, а саме:

- протоколі серії ААД №416647 від 26.09.2023р., повідомленні про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу поліції від 16.09.2023р., копій з журналу обліку відвідувачів УПП в Миколаївській області, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 будучи обізнаним із обставинами інкримінованого адміністративного правопорушення, будучи повідомленим (в ході відеофіксації) про необхідність явки до підрозділу поліції, навпаки не з`явився, не скористався своїм правом надати заперечення та зауваження по суті викладеного правопорушення та дій працівників поліції;

- медичному висновку №769 від 16.09.2023р., згідно якого за наслідками проведення медичного огляду ОСОБА_1 останньому встановлено діагноз "Перебування у стані наркотичного (канабіноїди) сп`яніння". Вказаний медичний висновок складений належним чином, відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, засвідчений особистим підписом лікаря та викладені у ньому відомості не викликають сумнівів у своїй достовірності;

- матеріалах справи у сукупності.

При цьому, суд вважає безпідставним твердження ОСОБА_1 про те, що викладений у медичному висновку діагноз є хибним, оскільки не враховує можливості наявності у сечі залишків наркотичних речовин після їх вживання тривалий час тому назад. В даному випадку суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що огляд проводився у встановленому законом медичному закладі, кваліфікованими медичними працівниками, які окрім показників лабораторних досліджень, проводили комплекс заходів, направлених на з`ясування стану сп`яніння та впливу такого стану на здатність керувати транспортним засобом.

Отже саме комплексом заходів (а не виключно на підставі лабораторних досліджень) було встановлено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння у зв`язку із вживанням канабіноїдів та констатовано заключний діагноз, що й було зазначено у медичному висновку.

На підставі викладеного, вважаю що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а" ПДР України та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

При обранні виду адміністративного стягнення враховано безальтернативність санкції статті ч. 1 ст. 130 КУпАП; характер вчиненого правопорушення, а саме те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння; вбачається що вказані дії несли підвищену загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, за такого з метою попередження з боку останнього аналогічних порушень Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Грошові кошти перерахувати до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Грошові кошти у розмірі 536,80 гривень в рахунок сплати судового збору перерахувати до УК у Центральний м. Миколаїв /Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок № UA014483, код отримувача 37992030, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 22030101.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.