Справа № 372/5557/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 грудня 2023 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ «Бетоненерго», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

по ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2023 року о 21 години 20 хвилин в м. Обухів Київської області по вул. Промисловій, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21121» державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, за допомогою алкотестера «Драгер» водій відмовився, проїхати в медичний заклад, для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, водій також відмовився, факт відмови зафіксовано за допомогою нагрудної боді-камери працівника поліції, чим порушив вимоги п. 2,5 Правил дорожнього руху України, тим самим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від підпису та надання письмових пояснень відмовився. В протоколі зазначив, що зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного витверезіння.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 заперечив свою винуватість, посилаючись на те, що фактично не керував того дня автомобілем, хоч перебував у стані сп`яніння, сидів на пасажирському сидінні, коли під`їхали працівники поліції, оскільки водій, з яким вони переганяли автомобіль по промзоні, вийшов відкрити ворота, після розмови із працівниками поліції, які погрожували поставити автомобіль на штрафмайданчик, вирішив взяти на себе вину і погодився на складення відносно себе протоколів про адмінправопорушення.

Захисники просили закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення.

Працівник поліції Мартинов В.Л. в судовому засіданні пояснив, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відповідають дійсності, в протоколі відображено відомості про вчинення водієм ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також до протоколу додано докази, які підтверджують перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, так на місці зупинки транспортного засобу водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, на що водій відмовився.

Відповідно до статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою) правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім цього, Рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Відповідно до правил статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення можливість накладення адміністративного стягнення обмежена строком розгляду справ про адміністративні правопорушення, які унормовані статтею 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважав можливим розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 у останньому судовому засіданні, оскільки він, знає про дату, час та місце слухання справи, має обов`язок з`явитися в судове засідання за викликом суду, а також те, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, поважності причини неявки в судове засідання, а його пояснення і позиція захисту можуть бути оцінені при постановленні судового рішення.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі сурового додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вислухавши працівника поліції, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується належними і допустимими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 486568 від 28.10.2023 року, направленням, актом, постановою у іншій справі про адміністративне правопорушення, відтвореними в суді відеозаписами та іншими матеріалами справи.

З пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності, письмових доказів та переглянутого судом відеозапису вбачається, що поведінка водія на місці складення протоколу свідчили про достатність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, тому дії працівників поліції ґрунтуються на законі. Також в своїх письмових поясненнях у протоколі ОСОБА_1 фактично визнав факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить власноручно виконаний напис «зобов`язуюсь не керувати ТЗ до повного витверезення». Логічно пояснити зміну показів в суді він не зміг, а його пояснення щодо згоди на складення протоколу на нього замість іншої неконкретизованої і невстановленої особи є непереконливими та спростовуються відеозаписом, яким не зафіксовано наявність іншого водія на місці події.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, а водієм була інша особа суд вважає недоведеними, оскільки будь-які докази на підтвердження таких обставин в матеріалах справи відсутні. Натомість наявною у матеріалах справи копією постанови у іншій справі про адміністративне правопорушення це спростовується, а факт керування саме ОСОБА_1 вказаним у протоколі автомобілем у зазначеному в протоколі місці і у зазначений у протоколі час підтверджується. Так, постановою серії ЕАТ № 8033904 від 28.10.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальністі за ч.2 ст.126 КУпАП, за те, що він 28.10.2023 року в м.Обухів керував ТЗ не маючи посвідчення водія, чим порушено п.2.1.а ПДР. Вказана постанова не оскаржена у встановленому законом порядку та є чинною.

Зафіксований відеозаписом зовнішній вигляд, поведінка і аналіз спілкування водія у достатній мірі переконливо вказують на достатність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння. Порушень процедури огляду, порушень законодавства в діях працівників поліції суд не вбачає.

Відтак, захисна позиція в суді об`єктивно не підтвердилась під час судового розгляду.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд на стан сп`яніння може проводитися поліцейським на місці вчинення правопорушення або у медичному закладі, що входить до спеціально затвердженого переліку. Огляд на стан сп`яніння у медичному закладі проводиться у разі відмови водія від огляду поліцейським, у разі незгоди з результатами огляду поліцейським, якщо у водія є ознаки перебування під впливом лікарських або наркотичних препаратів, а також якщо водій став учасником ДТП в якому є постраждалі.

Під час розгляду справи в суді, обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення спростовані не були, будь-яких належних і допустимих доказів невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду не подано, тому суд вважає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною.

Обставини, які відповідно до ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення пом`якшували відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обтяжували відповідальність, судом не встановлено.

На підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий і сімейний стан, наявність постійного місця проживання, виходячи з доведеності вини порушника та визнанні її останнім, вважаю за необхідне призначити стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки на думку суду застосування до нього саме такого виду адміністративного стягнення є достатнім заходом впливу для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових правопорушень в подальшому.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 23, 27, 33, 34, 35, 40-1, 130, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Державної судової адміністрації України на рахунок № UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (УАП); отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106 судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення постанови з дня отримання її копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення до виконання постанови - три місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя М.В. Кравченко