Справа №333/814/23
Провадження №3/333/897/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює феросплавщиком печі у ПАТ «Запорізький феросплавний завод», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2023 року, приблизно в 12 год. 02 хв., ОСОБА_1 у м. Запоріжжя по пр. Соборному, 7 керував транспортним засобом «ЗАЗ-Daewoo 13110», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме: зіниці очей, які не реагують на світло; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. На пропозиції інспектора поліції щодо проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 20.01.2023 року, приблизно о 12 год. 02 хв. він керував транспортним засобом «ЗАЗ-Daewoo 13110», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по пр. Соборному у м. Запоріжжі та був зупинений біля прохідної ПАТ «ЗАЗ» працівниками поліції за допомогою жезла. Поліцейські у цей час стояли на дорозі, тобто не перебували у службовому автомобілі.

Після зупинки, до його автомобіля підійшов працівник поліції, який став вимагати пред`явити документи. Після того, як він дістав посвідчення водія, поліцейський майже вирвав їх з рук та почав поводити себе зухвало. Причиною зупинки автомобіля працівник поліції вказав як перевірка документів. У подальшому, він відкрив багажник автомобіля на прохання поліцейського. Коли були перевірені документи та оглянуто багажник і салон автомобіля, працівник поліції, який його зупинив, повідомив, що є підозри про перебування його у стані наркотичного сп`яніння, тому він викличе інший наряд поліції, який буде з цим питанням розбиратися.

У подальшому, приїхали інші працівники поліції (два чоловіка і жінка) і хтось з них повідомив, що йому не подобається його поведінка, тому є підозра, що він керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння. При цьому, поліцейський зазначив, що вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук; зіниці очей, що не реагують на світло.

У зв`язку з цим, працівники поліції запропонували йому проїхати до медичного закладу з метою пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Він відмовився це робити, так як вважає дії поліцейських щодо його зупинки незаконними, тому усі інші дії працівників поліції також протиправними.

Також, ОСОБА_1 надав до суду письмові заперечення на складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що маються усі підстави для закриття провадження у справі через такі порушення працівників поліції:

1. Зупинка автомобіля була явно незаконною та безпідставною. Враховуючи позицію Верховного Суду у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17, в такому випадку складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

2. Підстав для його огляду на стан сп`яніння взагалі не було. Поліцейським автоматично було названо декілька ознак наркотичного сп`яніння, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння. Він поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання поліцейських, висловлював заперечення.

3. При складанні протоколу працівниками поліції не було належним чином роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на захист.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , отримавши пояснення від останнього, дослідивши матеріали вказаної справи, суддя дійшов до такого.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Згідно п.п.9, 12 Розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п.2-4 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), а також: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.13 Порядку лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Аналогічна норма міститься і у Розділі III «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735.

Згідно положень ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку судді, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у сукупності підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №408785 від 20.01.2023 року, згідно яких встановлено дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.01.2023 року (час направлення: 12 год. 35 хв.), згідно з якими підставою направлення ОСОБА_1 для проведення огляду став факт встановлення у останнього ознак наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці; зіниці очей, що не реагують на світло. Медичний огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від нього;

- даними відеозапису (відеофайл «ААД№408785»), згідно яких: працівник поліції зазначає, які ознаки наркотичного сп`яніння ним виявлені у ОСОБА_1 (час: 1:05:57, 1:08:36, 1:11:30); ОСОБА_1 працівник поліції неодноразово пропонує проїхати до медичної установи з метою проведення огляду на стан сп`яніння (час: 1:08:25, 1:09:45, 1:10:30, 1:11:04, 1:11:41), проте, останній зазначає, що він себе добре почуває, не перебуває у стані наркотичного сп`яніння, тому не бажає і відмовляється їхати у медичний заклад з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (1:10:05, 1:10:10, 1:10:32, 1:11:58).

З вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 спочатку вказує, що він готовий це зробити, але йому необхідно передзвонити. Після того, як останній з кимось поспілкувався по телефону, він зазначив поліцейським, що він їхати до медичного закладу з метою проходження огляду на стан сп`яніння не буде, так як добре себе почуває і не перебуває у стані наркотичного сп`яніння, пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Також, ОСОБА_1 зазначив, що працівників поліції взагалі не виникало підозр, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння до того як у його товариша (пасажира автомобіля) не знайшли згорток з невідомою речовиною.

Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що в даному випадку, ним було виявлені ознаки наркотичного сп`яніння і такий огляд проводиться тільки у медичному закладі. Також, поліцейський роз`яснив, що у разі відмови їхати до медичного закладу з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відносно ОСОБА_1 буде складений протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (час: 01:10:05).

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

В даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні вказані докази, є належними, допустимими та достатніми, вони суперечать, а навпаки доповнюють один одного і є переконливими, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме: водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану наркотичного сп`яніння;

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд критично відноситься до твердження ОСОБА_1 , що автомобіль під його керуванням 20.01.2023 року працівники поліції зупинили безпідставно, виходячи з такого.

З відеозапису (відеофайл «ААД№408785», час 0:00:30-45) вбачається, що працівники УПП в Запорізькій області отримали повідомлення, що найближчому патрулю необхідно під`їхати за певною адресою (буд.7) у зв`язку з тим, що у зупиненому автомобіля у пасажира було виявлено паперовий згорток з невідомою речовиною (наркотичний засіб). Це підтверджується і рапортами працівниками поліції, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення.

Коли працівники поліції УПП під`їхали до місця зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , один із працівників поліції, який знаходився біля місці зупинки транспортного засобу, зазначив, що зупинили автомобіль і у водія він вбачає ознаки наркотичного сп`яніння. Крім того, повідомляється, що у пасажира автомобіля вилучена «наркота».

Під час зупинки транспортного засобу, працівники поліції вказали, що підставою для цього є перевірка документів.

29.12.2021 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів режиму воєнного стану».

Відповідно до п.7 вказаної Постанови уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках:

- якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

- якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

- якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом;

- якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо;

- якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

- якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення;

- порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.

На думку суду, враховуючи наявність воєнного стану на території України, безпосереднє близьке розташування м. Запоріжжя до зони активних бойових дій, виявлення у пасажира автомобіля невідомої речовини (за підозрою працівників поліції наркотичної), вважаю, що у поліцейських були усі підстави і для перевірки документів у водія транспортного засобу.

З урахуванням того, що у ОСОБА_1 під час зупинки його транспортного засобу не виникало питань про правомірність зупинки автомобіля під його керуванням, він не погодився їхати на огляд з метою виявлення наркотичного сп`яніння до медичного лише через впевненість того, що він не знаходиться у такому стані, вважаю за можливе оцінити дані, що містяться у складених поліцейськими документах, як допустимі докази.

В даному випадку суд не застосовує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17, на яке посилається ОСОБА_1 , так як вважаю, що він був сформульований виходячи з конкретних обставин справи, які є різними за своєю суттю з тими обставини, які досліджувалися у даному судовому процесі. Крім того, звертаю увагу, що у вказаному рішенні Верховного Суду події відбуваються у червні 2017 року, і у ньому звісно не враховується наявність воєнного стану в Україні.

Твердження ОСОБА_1 , що його працівники поліції не ознайомили з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (у т.ч. не роз`яснено і не забезпечено реальне право на допомогу адвоката), суд не приймає до уваги, так як вони спростовується даними відеозапису «ААД №408785» (час: 0:13:34 0:14:10, на якому поліцейська ознайомлює ОСОБА_1 з правами, передбаченими ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України (у т.ч. на захисника). Крім того, у подальшому поліцейська зачитує зміст протоколу про адміністративне правопорушення і вказує, що вона вже ознайомлювала ОСОБА_1 з відповідними правами перед складанням протоколу і з цим останній погоджується (0:43:11-0:43:14).

Дослідження змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№408785 від 20.01.2023 року свідчить, що він складений відповідно до вимог законодавства. Порушень з боку патрульних поліцейських по оформленню адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність фактів притягнення його за аналогічне адміністративне правопорушення.

Вважаю, що обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , відсутні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Відповідно до довідки УПП в Запорізькій області ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 18.11.2014 року, у зв`язку з цим, вважаю, що до останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП України.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір»суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод