Справа № 504/1882/23
Номер провадження 3/504/1415/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., за участі прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону Запорожець Х.Ю., представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_17, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, заступника командира військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 15.01.1998 Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області,

за ч.ч. 1,2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебувають об`єднані матеріали справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

З протоколу № 1043/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складеного 03.05.2023 оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції Бойченком С.О. встановлено, що майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 , тимчасово виконуючи обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ст. 28 вказаного Закону, не повідомив безпосереднього керівника - командира військової частини НОМЕР_3 про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення та вчинення дій щодо підписання наказу № 98 від 02.08.2021 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 », згідно якого сплачено премію в розмірі 105 % молодшому сержанту ОСОБА_2 , яка являється особою, з якою останній спільно проживає, але не перебуває у шлюбі, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

З протоколу № 1046/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складеного 03.05.2023 оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції Бойченком С.О. встановлено, що майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 , тимчасово виконуючи обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ст. 28 вказаного Закону, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів щодо підписання наказу № 98 від 02.08.2021 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 », згідно якого сплачено премію в розмірі 105 % молодшому сержанту ОСОБА_2 , яка являється особою, з якою останній спільно проживає, але не перебуває у шлюбі, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Воронков В.О. просили врахувати надані письмові пояснення та закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Також, ОСОБА_1 підтримав пояснення наведені в протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупціє від 03.05.2023 та суду пояснив, що ОСОБА_2 є його колишньою дружиною, з якою він розлучений з червня 2018 року, але підтримує стосунки, оскільки у них є спільна дитина. Разом з цим, вони зареєстровані та проживають за різними адресами, не ведуть спільного побуту, тому вона не є членом його сім`ї або близькою особою, тому під час прийняття рішення про її преміювання у нього не виник реальний конфлікт інтересів про який він був зобов`язаний повідомити керівництво.

Вислухавши пояснення адвоката Воронкова В.О., особи, що притягається до відповідальності - ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши наявні матеріали справи та допитавши свідків, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією № 1043/2023 від 03.05.2023 складеного за ч.1 ст. 172-7 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 1046/2023 від 03.05.2023 складеного за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, судом досліджено та оцінено в якості доказів:

- повідомлення начальника Південної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_3 про обставини, що можуть свідчити про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, яке надійшло до Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції за вх. № 1482 від 20.03.2023;

- витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 135 від 15.07.2021, яким тимчасове виконання обов`язків за посадою командира військової частини покладено на заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 ;

- копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 98 від 02.08.2021 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за липень 2021 року» за підписом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 ;

- довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення та інші види грошового забезпечення за 2021 рік відносно ОСОБА_2 ;

- лист командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 , відповідно до якого повідомлень від заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 , ні письмово, ні в інший спосіб щодо виникнення можливого або реального конфлікту інтересів, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», за період з 01.01.2021 по 01.01.2022 не надходило;

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження;

- рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.06.2018 по справі № 504/1485/18 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- довідку начальника інформаційно - аналітичної групи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 за вих. № 2152/176 від 10.03.2023, зі змісту якої вбачається, що згідно керівних документів на новий навчальний рік відпрацьовуються документи щодо приведення військової частини в вищі ступені бойової готовності. Одним із документів є список військовослужбовців, які проживають поза межами військової частини для виклику за тривогою. На 2021 рік заступник командира військової частини ОСОБА_1 та начальник радіостанції взводу зв`язку польового вузла зв`язку військової частини ОСОБА_2 подали одну й ту ж адресу місця проживання, а саме АДРЕСА_3 . Даний список не зберігся у зв`язку з влучанням ракети в штаб військової частини 07.04.2022.

Оцінюючи зазначений доказ за критерієм допустимості, суд має зазначити наступне. Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: "ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом… Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи".

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

З урахуванням неможливості безпосереднього дослідження змісту документу на який має посилання довідка начальника інформаційно-аналітичної групи ВЧ НОМЕР_1 , а саме Списком військовослужбовців які проживають поза межами військової частини для виклику за тривогою, через його знищення, суд не може прийняти та надати оцінку відомостям з даного Списку, оскільки зазначений доказ не відповідає критерію «поза розумним сумнівом».

Судом в якості свідків допитано військовослужбовців, які в період часу липень-серпень 2021 рік проходили службу у військовій частині НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що вони з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є колегами та проходили військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . З ОСОБА_2 перебувала у дружніх стосунках, була в гостях у ОСОБА_2 та в її квартирі проживав ОСОБА_1 , вони разом приїздили на роботу та разом їхали до дому, іноді вони підвозили її та інших колег. В 2021 році, ОСОБА_2 розповідала про спільний відпочинок з ОСОБА_1 та дітьми в ОСОБА_8 . Їх відносини характеризує як подружні.

Свідок ОСОБА_9 також показав суду, що вважає своїх колег ОСОБА_18 подружжям, чув, що шлюб між ними розірвано, знає, що ОСОБА_1 звертався до керівництва для вирішення робочих питань ОСОБА_2 , фактично одночасно вони йшли у відпустку. В 2020 році під час перебування в зоні ООС ОСОБА_12 проживали в одному кунгі. Бачив, що вони цілувались.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що станом на 2021 рік проходила службу разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у військовій частині НОМЕР_1 , може охарактеризувати їх відносини як подружні, оскільки бачила їх разом на базарі як вони скуплялися, вони приїздили разом на роботу та їхали разом до дому, ОСОБА_1 вирішував робочі питання ОСОБА_2 . В інтернеті бачила їх спільні фотографії з відпочинку, бачила як ОСОБА_2 розігрівала обіди для ОСОБА_1 та відносила до його кабінету, бачила їх обійми та поцілунки які не характеризує як дружні.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що при відпрацюванні списків по тривозі при приведенні військової частини у вищу ступінь бойової готовності на 2021 рік ОСОБА_12 повідомили одну й ту саму адресу місця проживання по АДРЕСА_4 . Він також бачив, що ОСОБА_2 дбає про ОСОБА_1 та розігріває йому обіди. Зустрічав ОСОБА_18 на ринку, був в гостях у ОСОБА_2 вдома на вул. Висоцького там був й ОСОБА_1 . ОСОБА_1 забирав ОСОБА_2 увечері з корпоративу до дому, тому їх відносини він вважає подружніми.

Свідок ОСОБА_13 , також суду повідомив, що вважає стосунки ОСОБА_18 подружніми, оскільки вони разом приїздили на роботу та разом їхали з роботи.

Свідок ОСОБА_14 надала аналогічні покази, також зазначила, що вважає стосунки між ОСОБА_12 подружніми, обґрунтувала це їх спільним проживанням у кунзі в 2020 році на території ООС, підтриманням в цей період подружніх стосунків, спільним проживанням на вул. Висоцького в м. Одесі, дбайливим ставленням один до одного

Таким чином, допитані судом свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 впевнено вказували на наявність фактичних сімейних відносин після розірвання шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що виражалося у спільному прибутті на роботу та від`їзду з роботи, спільному проведенні відпусток, вільного часу, веденні господарства (придбання продуктів на ринку), дбайливому ставленні один до одного (розігрів обіду) та прояв почуттів (обійми та поцілунки). Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 повідомили, що були в гостях у ОСОБА_2 , бачили у неї вдома ОСОБА_1 , який, за їх висновками там саме проживав.

Частиною першою ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність особи за неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Вчинення особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягнуть за собою відповідальність передбачену частиною другою цієї статті.

Згідно примітки до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно матеріалів справи вбачається, що наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 686 від 02.12.2011 ОСОБА_1 присвоєно звання «майор».

Згідно п.2 ст. 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звання «майор» відноситься до старшого офіцерського складу.

Майор ОСОБА_1 , як заступник командира військової частини НОМЕР_1 є військовою посадовою особою Збройних Сил України, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності, а також наділений організаційно - розпорядчими функціями.

Згідно п.п. «г» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посада заступника командира військової частини ОСОБА_1 віднесена до суб`єктів на яких поширюється дія цього Закону, як на військову посадову особу Збройних Сил України.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Метою корупційного правопорушення є одержання неправомірної вигоди.

Аналіз наведених положень КУпАП та Закону України «Про запобігання корупції», дозволяє суду зробити висновок, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, суд виходить з встановлених в судовому засіданні обставин та відповідних ним норм діючого законодавства.

Відповідно з роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, під час виконання службових повноважень у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом, зумовленим сімейними стосунками із ОСОБА_2 , яка являється особою з якою останній спільно проживає, але не перебуває у шлюбі, а також наявним майновим інтересом у вигляді наданні їй можливості отримати додаткові кошти в частині, та його службовими повноваженнями вираженими як у тимчасово виконуючого командира військової частини НОМЕР_1 , що вплинуло на об?єктивність та неупередженість прийняття рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Поняття «близькі особи», як воно визначене в Законі, складається із двох альтернативних варіантів (форм): - по-перше, за будь-яких обставин близькими особами є певні категорії близьких родичів, а саме: подружжя, діти, батьки, рідні брати і сестри, дід, баба, онуки, усиновлювачі, усиновлені суб`єкта відповідальності за корупційні правопорушення; - по-друге, інші особи можуть бути визнані близькими особами за умови наявності сукупності таких обов`язкових ознак: 1) спільне проживання; 2) пов`язаність спільним побутом; 3) наявність взаємних прав та обов`язків із суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення. Відсутність хоч б однієї із цих ознак свідчить про те, що особа не є близькою особою для вказаного суб`єкта і, відповідно на неї не поширюється положення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, за результатом розгляду справи встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно розірвано відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.06.2018, але ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є близькими особами від шлюбу мають спільну доньку - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, спільно проживають.

Отже, доводи сторони захисту щодо існування між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосунків лише з приводу виховання спільної дитини спростовуються іншими доказами, дослідженими та оціненими судом у їх сукупності. Виникнення реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 під час прийняття рішення, вчинення дій та прийняття рішення про нарахування мотивуючих виплат у вигляді премії близькій йому особі - ОСОБА_2 , знайшло своє підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, а саме: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , суддя дійшов висновку, що на нього має бути накладено стягнення у виді штрафу за ч.ч.1, 2 ст.172-7 з урахуванням вимог ст.36 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Відповідно до п.12 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 33-35, 40-1, 172-7, 283, 284 , 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення:

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП (за протоколом № 1043/2023 від 03.05.2023) у виді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.;

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП (за протоколом № 1046/2023 від 03.05.2023) у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн.;

На підставі ст.36 КУпАП, визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 - звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя А. Ф. Сафарова