Справа № 462/8993/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2023 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Постигач О.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст.173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу, ОСОБА_1 31.10.2023 о 16:15 год перебуваючи на території гаражного кооперативу біля будинку АДРЕСА_2 вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство відносно доньки ОСОБА_2 , ображаючи її нецензурною словами, шарпав за руки. Тілесних ушкоджень не заподіяно. Порушення вчинено повторно протягом року.

У суді ОСОБА_1 пояснив, що 31.10.2023 у нього виник словесний конфлікт з донькою, який був зумовлений тим, що вона прийшла до нього у гараж і шукала мед. Він їй сказав, що меду в гаражі немає, а тому попросив її піти з гаражу. На що донька викликала працівників поліції. Стверджує, що під час словесного конфлікту він дочку не шарпав.

Суд, двічі викликав потерпілу ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_3 , який є свідком, для дачі пояснень, однак останні до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та розглянувши представлені матеріали, вважаю, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Як передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вказаною нормою закону встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, так як сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства, в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 цього Кодексу, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247 ч. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 передбачене ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Постигач О.Б.