ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/692/23 Справа № 695/131/23 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Бойко Н. В. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 695/131/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Федини О.В., -

в с т а н о в и л а:

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 рік; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 05 січня 2023 року о 13 год. 10 хв. в м. Золотоноша по вул. Шевченка-Садовий Проїзд керував транспортним засобом ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Тест проводився за допомогою алкотестера Драгер 6810, проба позитивна 2,68 проміле, тест - 4657.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, винесеною з грубим порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, представник ОСОБА_1 адвокат Федина О.В. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а справу закрити на підставі ст.247 КУпАП з мотивів, наведених у цій апеляційній скарзі. При цьому зазначив, що у разі незгоди з доводами апеляційної скарги розглянути можливість зміни оскаржуваної постанови в частині пом`якшення покарання і незастосування позбавлення права керування транспотрними засобами .

Апеляційні вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, так як перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, він не приводив автомобіль в рух, не керував ним і навіть не запускав двигун, а був лише пасажиром, а керування автомобілем здійснював ОСОБА_2 , що підтверджується поясненнями останнього та ОСОБА_3 , які суд не взяв до уваги.

Зазначає, що повний відеозапис події, який здійснювався працівниками поліції за допомогою бодікамер відсутній, наявна лише частина відеозапису спілкування з перебуваючим у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що є порушенням чинного законодавства.

Зауважує, що відео з ОСОБА_1 жодним чином не підтверджує факту керування ним автомобілем, а його відповіді на провокаційні запитання поліції про те, що він приїхав до Золотоноші тощо не доводять його вини.

Вважає, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано «Акту огляду», що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджено спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735).

Наголошує, що ОСОБА_1 не погоджувався ні з тим, що він керував автомобілем за вказаних у протоколі обставин, ні з результатом огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки, однак поліція відмовилася завершити огляд у встановленому законодавством порядку.

Також зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 змушений систематично використовувати автомобіль, оскільки проживає далеко від районного центру, а крім того займається волонтерством та допомагає здійснювати перегін автомобілів для Збройних Сил України, що неможливо без права на керування автомобілем.

При цьому, зазначив, що на його думку, в даній справі наявні підстави для пом`якшення стягнення, а саме: незастосування позбавлення права керування транспортним засобами, однак таку можливість суд першої інстанції не розглядав.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт послався на КУпАП, Конституцію України, правову практику ЄСПЛ, та інші нормативно правові акти.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Федину О.В., який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно положень ст.280 КУпАП посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 185999 від 05.01.2023, згідно якого водій ОСОБА_1 05 січня 2023 року о 13 год. 10 хв. в м. Золотоноша по вул. Шевченка-Садовий Проїзд керував транспортним засобом ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Тест проводився за допомогою алкотестера Драгер 6810, проба позитивна 2,68 проміле, тест - 4657. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення проводилась відеозйомка на поліцейську бодікамеру на підставі Закону України №1231-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху». ОСОБА_1 при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, був присутній, копію даного протоколу отримав. Зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не зазначив, від підпису в протоколі та надання пояснень відмовився;

- даними копії акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, складеного 05.01.2023 поліцейським СРПП Золотоніського РВП ст.сержантом поліції Педченко І.Г., згідно якого було проведено огляд та тимчасове затримання автомобіля ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , після чого даний транспортний засіб доставлено на зберігання на спеціальний майданчик Золотоніського РВП;

- даними результату тесту газоаналізатора Alcotest 6810 прилад ARCD-0561 від 05.01.2023, тест № 4656, згідно якого 05.01.2023 о 13:30 проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та встановлено позитивний результат 2,68 проміле;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поліцейським СРПП Золотоніського РВП ст.сержантом поліції Педченко І.Г. проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу алкотестер «Драгер-6810», та встановлено у даного водія позитивний результат 2,68 проміле;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції від 05.01.2023, згідно якого поліцейським СРПП Золотоніського РВП ст.сержантом поліції Педченко І.Г. встановлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , та направлено водія ОСОБА_1 до Золотоніської ЦРЛ на медичний огляд, від проходження якого водій відмовився;

- даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 791651 від 05.01.2023 за ч. 1 ст. 122, ст. 125 КУпАП відносно ОСОБА_1 за зупинку та стоянку автомобіля ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Шевченка-Садовий Проїзд в м. Золотоноша, та створення перешкоди в русі іншим транспортним засобам;

- даними рапорту інспектора СРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Сергієнка О.І., згідно якого 05 січня 2023 року о 13 годині 40 хвилин водій автомобіля ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив тест на стан алкогольного сп`яніння алкотестером Драгер 6810 два рази, проби позитивні 2,88 проміле та 2,68 проміле. Вину повністю визнав та їхати на медичне освідування в заклад охорони здоров`я відмовився. Дана подія записана на бодікамеру. Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9 а) ПДР України;

- даними письмових пояснень свідка ОСОБА_4 який засвідчив, що 05.01.2023 о 13:40 він був присутнім в той час як водій автомобіля ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 проходив тест на стан алкогольного сп`яніння алкотестером Драгер, де проба була позитивна 2,68 проміле. Дана подія була знята на нагрудну бодікамеру. Водій визнав свою вину в тому, що вживав спиртні напої, від проходження медичного огляду в медичному закладі він відмовився, сказав, що немає потреби. Після чого на водія ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали, в яких він відмовився підписуватися та надавати пояснення.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, підтверджується відеозаписами з нагрудної відеокамери, які приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме бодікамери DSG-082 - (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, та були досліджені у судовому засіданні, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, під час відеофіксації та в присутності свідків, в результаті чого був складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції - якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.

Частиною 3 ст.266 КУпАП та п.7 розділу 1 Інструкції, п.6 Порядку передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Для об`єктивного розгляду справи та прийняття законного рішення апеляційним судом був переглянутий відеозапис з бодікамер працівників поліції щодо подій від 05.01. 2023 за участю ОСОБА_1 . Зі змісту якого встановлено, зокрема з пояснень самого ОСОБА_1 , які він давав працівникам поліції, він привіз свою матір до лікарні,

алкогольні напої сьогодні не вживав (відео файл №0000021_100084_2512_0008 13:25:25). ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав 2,88 ‰ алкоголю (відео файл №0000021_100084_2512_0008 13:26:38). В подальшому ОСОБА_1 визнав що алкогольні напої вживав вчора, і матір він привіз до лікарні, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, «так получилося» (відео файл №0000021_100084_2722_0009 13:27:39), скільки випив алкоголю не пам`ятає.

При цьому, слід зауважити, що ОСОБА_1 повністю визнавав ту обставину, що саме він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та визнав свою вину (відео файл №0000021_100084_2722_0009 13:28:13).

Будь-яких заперечень щодо не керування транспортним засобом, та незгоди з результатами освідування ОСОБА_1 не висловлював. Також не вказував, що транспортним засобом керував ОСОБА_2 , а він був пасажиром.

Слід зауважити, що ОСОБА_1 повторно, в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 пройшов освідування на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав 2,68 ‰ (відео файл №0000021_100084_3437_0010 13:37:05). Від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд до медичного закладу для виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Апеляційний суд вважає, що відеозаписом події від 05.01.2023 за участю ОСОБА_1 спростовуються доводи апелянта в тій частині, що ОСОБА_1 не керував, автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, слід зазначити, що під час перегляду відеозапису було встановлено, що з боку працівників поліції відсутні будь-які ознаки впливу на ОСОБА_1 та упередженості до нього з боку останніх. Дії працівника поліції в частині правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував в передбаченому законом порядку. Заперечень до адміністративного матеріалу по складеному протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подав.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції ставили ОСОБА_1 провокаційні запитання є необґрунтованими та спростовуються переглянутим відеозаписом події від 05.01.2023 за участі ОСОБА_1 .

Апеляційні доводи про відсутність в матеріалах справи «Акту огляду», є неспроможними та спростовуються наявністю в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поліцейським СРПП Золотоніського РВП ст.сержантом поліції Педченко І.Г. проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу алкотестер «Драгер-6810», та встановлено у даного водія позитивний результат 2,68 проміле (а.с.78).

Посилання в апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 адвоката Федини О.В. на те, що судом першої інстанції не взято до уваги обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме що ОСОБА_1 змушений систематично використовувати автомобіль, оскільки проживає далеко від районного центру, займається волонтерством та допомагає здійснювати перегін автомобілів для Збройних Сил України, а тому суд першої інстанції міг не застосовувати покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, є безпідставними, з огляду на те, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є чітко визначеною та безальтернативною.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке передбачене санкцією зазначеної статті КУпАП, є основним стягненням, а не додатковим.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Апеляційні доводи про те, що суд першої інстанції не врахував пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , є неспроможними, оскільки суд дослідив їх письмові пояснення, дав їм належну оцінку, та прийшов до висновку, зокрема, щодо пояснень свідка ОСОБА_2 , що вони є сумнівними щодо правильності у розумінні обставин події від 05.01.2023 за участю ОСОБА_1 , визнав їх не переконливими, не чіткими, не послідовними, не логічними, та такими, що не узгоджуються з матеріалами справи, та з відеозаписом зазначеної події. А пояснення свідка ОСОБА_3 у судовому засіданні, суд не прийняв до уваги та розцінив їх як намагання допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення на підставі дружніх відносин через те, що вони не узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, з чим погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта про те, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною з грубим порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, є безпідставними, оскільки не знайшли підтвердження при перегляді в апеляційній інстанції.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції були порушені вимоги чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відеозапис події від 05.01.2023 за участю ОСОБА_1 здійснювався лише в частині його пояснень, і він не відображає всіх фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими, оскільки працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, дотримались вимог ст.266 КУпАП, відповідно до якої огляд на стан сп`яніння водія проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Апеляційний суд зауважує, що суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Обов`язок поліцейського вести відеозйомку безперервно не є абсолютним та відповідно до вимог п. п. 5, 8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису поліцейський має право відступити від цих вимог за певних умов.

Слід зазначити, що враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Тому, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази, які суд першої інстанції поклав в основу оскаржуваного рішення є належними та допустимими по даній справі, та доводять ту обставину, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зазначеному у протоколі місці та часі в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника ОСОБА_1 за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2023 відносно ОСОБА_1 є законною, обгрунтованою та вмотивованою і її слід залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Федини О.В. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка