КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 752/473/23

номер провадження: 33/824/3143/2023

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду містаКиєва від 14 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 01 червня 2023 року ОСОБА_1 . подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року, скасувати вказану постанову судді та закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на порушення суддею першої інстанції норм процесуального права, неналежною оцінкою доказів та неправильним застосуванням норм матеріального права (а.с.58-73).

Також до апеляційної скарги ОСОБА_1 додав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року, в якому зазначає, що у даній справі суддею місцевого суду було проведено два судових засідання: 24 січня 2023 року та 14 лютого 2023 року. Вказує, що про судове засідання, яке було призначене на 24 січня 2023 року, він дізнався самостійно та повідомив суд першої інстанції про неможливість взяти у ньому участь, у зв`язку з його терміновим відрядженням. Зазначає, що у наступне судове засідання, яке було відкладене суддею першої інстанції на 14 лютого 2023 року, він не зміг прибути, оскільки в цей день знову знаходився у відрядженні у місті Вовчанськ Харківської області, про що було повідомлено суд першої інстанції. Однак суддя першої інстанції проігнорував його клопотання про відкладення розгляду справи та14 лютого 2023 року прийняв оскаржувану постанову. Вказує, що факт його відрядження підтверджується копіями наказів товариства з обмеженою відповідальністю «Танко» (далі - ТОВ «Танко») «Про направлення у відрядження ОСОБА_1 » від 20 січня 2023 року та від 10 лютого 2023 року, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого автомобіль, яким керував ОСОБА_1 належить товариству та посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.56-57).

Зазначає, що копію оскаржуваної постанови його адвокат отримав 18 квітня 2023 року, а відеозапис - 24 квітня 2023 року. За таких обставин вважає, що він пропустив строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню (а.с.56-57).

Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи в цих межах, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вперше судове засідання у даній справі було призначено на 24 січня 2023 року.

У вказане судове засідання ОСОБА_1 . не з`явився. 20 січня 2023 року ОСОБА_1 надіслав на офіційну електронну адресу суду першої інстанції заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його терміновим відрядженням до Харківської області (а.с.7-10).

Наступне судове засідання було призначене суддею місцевого суду на 14 лютого 2023 року об 09 год 30 хв., про що завчасно було повідомлено ОСОБА_1 (а.с.11).

У судове засідання 14 лютого 2023 року ОСОБА_1 . не з`явився. Того ж дня, тобто 14 лютого 2022 року, ОСОБА_1 надіслав на офіційну електронну адресу суду першої інстанції заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його відрядженням до Харківської області та укладенням ним договору з адвокатом для подальшого ознайомлення зі справою (а.с.12-13).

Відповідно до п.8 ч.2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процедура реалізації вказаної конституційної норми в даному випадку знаходить свій вираз у ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Тобто дана норма чітко пов`язує вирахування строку на апеляційне оскарження саме з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії.

Таким чином, з урахуванням положень ст.294 КУпАП, останній строк подачі ОСОБА_1 апеляційної скарги було 24 лютого 2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2023 року ОСОБА_1 вже подавав апеляційну скаргу на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року, тобто із пропуском встановленого законом строку, в якій він заявляв клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови його адвокат отримав 18 квітня 2023 року, а відеозапис - 24 квітня 2023 року (а.с.27-31).

Постановою судді Київського апеляційного суду від 03 травня 2023 року відмовлено у задоволенні вказаного вище клопотання ОСОБА_1 від 27 квітня 2023 року про поновлення строку на апеляційне оскарження та його апеляційну скаргу на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року повернуто особі, яка її подала (а.с.34).

16 травня 2023 року ОСОБА_1 . вдруге подав апеляційну скаргу на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року.

До апеляційної скарги від 16 травня 2023 року ОСОБА_1 . долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що у даній справі було проведено два судових засідання: 24 січня 2023 року та 14 лютого 2023 року. Про судове засідання, призначене на 24 січня 2023 року, ОСОБА_1 дізнався самостійно та повідомив суд про неможливість його участі в судовому засіданні, у зв`язку з терміновим відрядженням. Вказував, що у судове засідання, яке було відкладене на 14 лютого 2023 року, він не зміг прибути, оскільки в цей день він знаходився у відрядженні у місті Вовчанськ Харківської області, про що було повідомлено суд першої інстанції. Однак суддя першої інстанції проігнорував його клопотання про відкладення розгляду справи та 14 лютого 2023 року прийняв оскаржувану постанову. Зазначав, що факт його відрядження підтверджується копіями наказів ТОВ «Танко» «Про направлення у відрядження ОСОБА_1 » від 20 січня 2023 року та від 10 лютого 2023 року, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого автомобіль, яким керував ОСОБА_1 належить товариству та посвідченням серії 24 №020-МВ. Стверджував, що копію оскаржуваної постанови його адвокат отримав 18 квітня 2023 року, а відеозапис - 24 квітня 2023 року. Тому апелянт вважав, що він пропустив строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року з поважних причин, у зв`язку з чим цей строк підлягає поновленню (а.с.37-48).

Постановою судді Київського апеляційного суду від 23 травня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 16 травня 2023 року про поновлення строку на апеляційне оскарження та його апеляційну скаргу на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року повернуто особі, яка її подала (а.с.51-53).

По справі встановлено, що 01 червня 2023 року ОСОБА_1 втретє подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови судді.

Доводи клопотання ОСОБА_1 від 01 червня 2023 року про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року фактично є повністю тотожними доводам його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке додане ним до апеляційної скарги від 16 травня 2023 року.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані доводи клопотання ОСОБА_1 від 01 червня 2023 року про поновлення строку на апеляційне оскарження постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року вже були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та їм надана відповідна правова оцінка.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.27 від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Отже, оскільки клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року вже неодноразово вирішувалося постановами Київського апеляційного суду від 03 травня 2023 року та від 23 травня 2023 року і нових доводів, які б підтверджували існування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року в даному клопотанні від 01 червня 2023 року не вказується, тоді як повторна подача апеляційної скарги з метою домогтись перегляду остаточного рішення, яке вже набрало законної сили, з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, є порушенням принципу остаточності рішення «res judicata» (п.1 ст.44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»), то у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року слід відмовити.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 01 червня 2023 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження і у задоволенні його клопотання про поновлення цього строку апеляційним судом відмовлено, то така апеляційна скарга підлягає поверненню за правилами ч.2 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 рокущодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М. Верланов