Провадження № 3/734/1984/23 Справа № 734/3115/23
ПОСТАНОВА

іменем України

20 грудня 2023 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Бараненка С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Чумак Н.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт. Козелець справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Чернігівській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2023 року в 00 год. 10 хв. на автодорозі М-01 с. Кіпті, 97 км. водій ОСОБА_1 керував т/з Toyota Verso н.з. НОМЕР_1 . Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager ARLM 0352. Результат: 0,68 проміле, тест 608. З результатом водій не погодився. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога відмовився, що зафіксовано на технічний засіб, а саме на бодікамеру НОМЕР_2 . Від керування т/з відсторонений.

Такими діями гр-н. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, надав суду письмове пояснення, а також пояснив, що в м. Чернігів в лікарні сказали, що зроблять операцію сину тільки через три дні. Він прийняв рішення везти сина на власному автомобілі в Охматдит в м. Києві. Він відмовився від проходження огляду в лікарні, так-як поліцейська себе грубо вела. 11 липня 2023 року в 14 годин сина в ОСОБА_2 оглянув лікар і призначив операцію на вечір цього ж дня. З часу коли він забрав сина з лікарні в м. Чернігів по час проведення операції, сину медичної допомоги, чи екстреної медичної допомоги, не надавали.

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами наявними в матеріалах справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 520097 від 11.07.2023 року, відеозаписом до нього, висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 24 від 11.07.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 від обстеження на стан алкогольного сп`яніння відмовився, та іншими матеріалами справи.

Згідно відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 520097 від 11.07.2023 року, доданого як доказ, при спілкуванні з ОСОБА_1 в КНП «Козелецька лікарня інтенсивного лікування «Козелецької селищної ради», куди його було доставлено для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не зафіксовано жодних протиправних дій поліцейських чи працівників медичної установи по відношенню до ОСОБА_1 .

В своєму письмовому поясненні ОСОБА_1 зазначає, що працівник поліції в порушення п.8 розділу ІІ Інструкції не оформлював направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів (в матеріалах справи відсутнє вказане направлення).

Відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, жодним чином не порушило право ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, так-як згідно вище зазначеного відеозапису, після незгоди з результатом огляду на стан сп`яніння на місці, на прохання ОСОБА_1 , працівниками поліції його було доставлено до закладу охорони здоров`я для реалізації своїх процесуальних прав.

Також в своєму письмовому поясненні ОСОБА_1 просить суд врахувати, що діяв у стані крайньої необхідності, щоб усунути наслідки небезпеки, спричиненої його сину, адже він потребував термінової медичної допомоги.

Згідно ст.. 18 КУпАП - не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Як було встановлено в судовому засіданні зі слів ОСОБА_1 , з часу коли він забрав сина з лікарні в м. Чернігів (вечір 10.07.2023 року) по час проведення операції в м. Київ (вечір 11.07.2023 року), сину медичної допомоги, чи екстреної медичної допомоги, не надавали. ОСОБА_1 перевозив сина на власному транспортному засобі без супроводу медичних працівників і приблизно в межах доби з часу коли ОСОБА_1 забрав сина з медичного закладу м. Чернігів по час проведення операції, він не звертався за жодною медичною допомогою для сина.

Жодного доказу суду не було надано, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності відповідно до ст. 18 КУпАП, тобто була крайня необхідність саме вночі 11.07.2023 року везти сина в заклад охорони здоров`я м. Київ.

Суд критично відноситься до невизнання ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, до яких суд відноситься, як до правдивих та таких, що відповідають фактичним обставинам справи. Така поведінка особи, що притягується до адміністративної відповідальності направлена на покращення свого процесуального становища, так-як він розуміє, яке адміністративне стягнення на нього може бути накладене за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і тому дає пояснення на свою користь. Жодних доказів в підтвердження своїх пояснень ОСОБА_1 суду надано не було.

Обставин, що згідно ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

В ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Отже, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 33, 40-1, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова в повному обсязі виготовлена 22 грудня 2023 року.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області С.М. Бараненко