Справа № 296/5984/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" червня 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Франчук С.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира 21.06.2023 надійшов протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А4587 № 34 від 27.05.2023, до військової частини НОМЕР_2 27 квітня 2023 року надійшов адвокатський запит адвоката Семенича Андрія Івановича, який діє в інтересах військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (у складі військової частини НОМЕР_2 ) солдата ОСОБА_1 . В подальшому запит та додані документи передано до військової частини НОМЕР_1 за належністю.

До запиту було додано рапорт солдата ОСОБА_1 (без дати) щодо звільнення вказаного військовослужбовця з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

До запиту також додано копії документів, що підтверджують наявність відповідних обставин.

Рапорт про звільнення з військової служби за підписом солдата ОСОБА_1 та доданими документами надіслано не самим військовослужбовцем, а адвокатом Семеничем Андрієм Івановичем, та адресовано безпосередньо Міністерству оборони України.

Від солдата ОСОБА_1 27 травня 2023 отримано письмове пояснення, у якому він зазначив, що вказаний рапорт за його особистим підписом направлено до Міністерства оборони України його представником.

За наявності встановлених законом обставин для звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації сам військовослужбовець не позбавлений права звернутися із рапортом за командою у порядку, що встановлений статтями 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтею 111 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

До рапорту додаються копії документів, що підтверджують наявність відповідних обставин (посвідчені нотаріально або органом, який видав такі документи).

Рапорт подається безпосередньому командиру (начальнику) та розглядається відповідними командирами (начальниками) у строки та порядку, що визначені релевантними нормативно-правовими актами.

Станом на тепер солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (у складі військової частини НОМЕР_2 ), відповідно повинен був звернутися з рапортом про звільнення у визначеному порядку саме у вказаній військовій частині.

Подання ж військовослужбовцем рядового складу рапорту про звільнення з військової служби безпосередньо до Міністерства оборони України є грубим порушенням порядку звернення.

ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України в період з 29.06.1991 по 26.05.1993 та з 13.07.2022 по теперішній час.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 , будучи достеменно обізнаним про порядок звернення, а саме: необхідності подання рапорту за командою своєму безпосередньому начальникові, свідомо порушив вимоги порядку звернення, що встановлений положеннями статей 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 111 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України розраховуючи на те, що старший начальник, до якого він протиправно звернувся, здійснюватиме протиправний тиск на нижчестоящих командирів із метою отримання військовослужбовцем незаконних преференцій у вигляді позачергового розгляду його рапорту та отримання його схвалення незалежно від наявності для того визначених законом підстав.

Відтак, внаслідок ігнорування зазначених вище імперативних вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, порушення порядку звернення та вчинення дій, що спрямовані на порушення порядку управління військами, скоїв діяння, за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: «Недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду» та абзацом 4 Розділу 1 Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Звернувся до суду з заявою, згідно якої просив справу розглядати без його участі, вину визнав, щиро кається.

Судом безпосередньо досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протокол про військове адміністративне правопорушення серії А4587 № 34 від 27.05.2023;

- витяг із наказу (по стройовій частині) від 18.03.2022 № 81;

- службова картка, службова характеристика ОСОБА_1 ;

- копія супровідного листа від 27.04.2023;

- копія рапорту Лєбєхова О.Г.;

- копія адвокатського запиту;

- копія військового квитка ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про не доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП з наступних підстав.

За змістом ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи підлягають доказуванню належними та допустимими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачено відповідальність недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Під поняттям "військова службова особа", яке вжите в примітці до ст. 172-13 КУпАП, розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Водночас, в матеріалах справи відсутні належні докази про те, що ОСОБА_1 обіймає постійно чи тимчасово посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування, тобто є військовою службовою оособою.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 245, 247, 251, 256, 268, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Cуддя С. В. Франчук