Справа № 344/4173/23
Провадження № 33/4808/452/23
Категорія ч.2 ст.172-7 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., за участю ОСОБА_1 та її захисника Яремчука О.О., прокурора Ляхович Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 23 травня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 вчинила пов?язані з корупцією правопорушення за таких обставин.

Відповідно до наказу Департаменту освіти, науки та молодіжної політики № 371-к від 10.12.2019 «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 призначено на посаду директора Івано-Франківського навчально-реабілітаційного центру Івано-Франківської обласної ради з 10.12.2019 року за контрактом, терміном на 6 років.

Згідно рішення Івано-Франківської обласної ради № 483-15/2022 від 06.07.2022 «Про зміну типу та найменування Івано-Франківського навчально-реабілітаційного центру Івано-Франківської обласної ради» Івано-Франківський навчально-реабілітаційний центр Івано-Франківської обласної ради змінив тип та найменування на Івано-Франківську спеціальну школу Івано-Франківської обласної ради.

Згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, як на посадову особу юридичної особи публічного права.

Згідно витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян, ОСОБА_1 перебуває у родинних стосунках із ОСОБА_2 , який являється батьком дружини її сина, а отже згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» являється близькою особою.

Виконуючи свої посадові обов`язки ОСОБА_1 не повідомила вищестоящий орган - Департамент освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме про намір видати наказ № 40-к від 15.07.2021 «Про преміювання працівників НРЦ», згідно якого ОСОБА_1 преміювала працівників НРЦ, в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 2000 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також ОСОБА_1 прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в підписанні наказу № 40-к від 15.07.2021 «Про преміювання працівників НРЦ», згідно якого ОСОБА_1 преміювала працівників НРЦ, в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 2000 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 не повідомила вищестоящий орган - Департамент освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме про намір видати наказ № 74-к від 29.09.2021 «Про преміювання працівників НРЦ», згідно якого ОСОБА_1 преміювала працівників НРЦ, в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 3000 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також ОСОБА_1 прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в підписанні наказу № 74-к від 29.09.2021 «Про преміювання працівників НРЦ», згідно якого ОСОБА_1 преміювала працівників НРЦ, в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 3000 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 не повідомила вищестоящий орган - Департамент освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме про намір видати наказ № 99-к від 28.12.2021 «Про преміювання працівників НРЦ», згідно якого ОСОБА_1 преміювала працівників НРЦ, в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 2000 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також ОСОБА_1 прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в підписанні наказу № 99-к від 28.12.2021 «Про преміювання працівників НРЦ», згідно якого ОСОБА_1 преміювала працівників НРЦ, в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 2000 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 не повідомила вищестоящий орган - Департамент освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме про намір видати наказ № 25-к від 22.03.2022 «Про преміювання працівників НРЦ», згідно якого ОСОБА_1 преміювала працівників НРЦ, в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 8000 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також ОСОБА_1 прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в підписанні наказу № 25-к від 22.03.2022 «Про преміювання працівників НРЦ», згідно якого ОСОБА_1 преміювала працівників НРЦ, в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 8000 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 не повідомила вищестоящий орган - Департамент освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме про намір видати наказ № 44-к від 25.05.2022 «Про преміювання працівників НРЦ», згідно якого ОСОБА_1 преміювала працівників НРЦ, в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 5300 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також ОСОБА_1 прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в підписанні наказу № 44-к від 25.05.2022 «Про преміювання працівників НРЦ», згідно якого ОСОБА_1 преміювала працівників НРЦ, в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 5300 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 не повідомила вищестоящий орган - Департамент освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме про намір видати наказ № 59-к від 27.09.2022 «Про преміювання працівників НРЦ», згідно якого ОСОБА_1 преміювала працівників НРЦ, в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 5000 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також ОСОБА_1 прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в підписанні наказу № 59-к від 27.09.2022 «Про преміювання працівників НРЦ», згідно якого ОСОБА_1 преміювала працівників НРЦ, в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 5000 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З постановою не погодилася ОСОБА_1 та оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду є незаконною не обґрунтованою та містить висновки, які суперечать фактичним обставинам справи. Розглядаючи справу суд першої інстанції не дослідив та не оцінив надані нею докази, що призвело до помилкових висновків про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Так, суд не взяв до уваги, що кожного разу вона повідомляла спеціально визначену особу ОСОБА_3 , про реальний конфлікт інтересів - намір видати наказ про преміювання працівників закладу, серед яких був і ОСОБА_2 . Лише після погодження проекту наказу, вона його видавала. Після цього, спеціально створена комісія перевіряла вже виданий наказ на відповідність із узгодженим проектом. Таким чином, конфлікт інтересів був врегульований і в її діях немає складу правопорушення. Крім того, вважає, що вона не мала дискреційних повноважень на преміювання, оскільки це рішення в очолюваному нею закладі приймає комісія, а вона лише підписує наказ. Окрім зазначеного, суд першої інстанції залишив поза увагою, що вона очолює цей заклад з 2006 року. З 2017 року в ньому працює ОСОБА_2 . На момент прийняття його на роботу, не існувало норми антикорупційного законодавства, яка б визначала його як «близька людина». Після внесення відповідних змін в ЗУ «Про запобігання корупції» 25 жовтня 2019 року вона повідомила директора Департаменту освіти, науки та молодіжної політики про конфлікт інтересів. Конфлікт інтересів було врегульовано шляхом застосування зовнішнього контролю. При цьому було визначено порядок такого контролю, а саме, узгодження рішень щодо ОСОБА_2 з відповідальною особою з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_3 . Таким чином, вона сумлінно виконувала всі вимоги антикорупційного законодавства відповідно до алгоритму встановленого рішеннями Департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її захисник підтримали апеляційну скаргу та наполягали на повторному досліджені доказів, а також на допиті свідка ОСОБА_3 .

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника, прокурора, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов?язаний повно, всебічно та об?єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Проте, суд першої інстанції наведених вимог діючого законодавства не дотримався, не дослідив та не дав оцінку доказам наданим стороною захисту, що призвело до однобічного розгляду справи та помилкових висновків.

Наведені порушення є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та справедливе рішення, а тому тягнуть скасування оскаржуваної постанови.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд виходить з норм діючого антикорупційного законодавства та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частинами першою та другою ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

З аналізу наведених норм права вбачається, що склад адміністративного правопорушення за ст.172-7 КУпАП є тоді, коли особа усвідомлювала про наявність реального конфлікту інтересів, проте не повідомила про нього та вчинила дії чи прийняла рішення в умовах такого конфлікту інтересів.

З протоколів про адміністративні правопорушення у цій справі вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Івано-Франківської спеціальної школи, при виникненні реального конфлікту інтересів, а саме, намір преміювати працівника цього навчального закладу - ОСОБА_2 , не повідомила про цей конфлікт інтересів Департамент освіти, науки та молодіжної політики (на даний час «Департамент освіти і науки») Івано-Франківської обласної державної адміністрації та прийняла накази про преміювання.

Підставою для таких висновків та складання протоколів стали відповіді на запит Управління стратегічних розслідувань директора Департаменту освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 20.01.2023р. №15/01-13/01, згідно якої, у період з 01.01.2021р. по 31.12.2022р. повідомлень ОСОБА_1 щодо факту виникнення конфлікту інтересів не надходило (Т.1 а.с.9);

Проте, на спростування обставин, зазначених в цій відповіді та протоколах про адміністративні правопорушення, стороною захисту суду першої інстанції були надані докази, які не були враховані під час вирішення справи.

Усуваючи цей недолік, апеляційний суд дослідив всі докази та встановив наступні обставини.

Зміни в абзац 4 частини 1 статті 1 ЗУ «Про запобігання корупції» внесені Законом № 140-IX від 02.10.2019.

На цей момент ОСОБА_2 працював в навчальному закладі, директором якого була ОСОБА_1 .

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , пояснень свідка ОСОБА_3 та копії «Повідомлення про конфлікт інтересів від 25 жовтня 2019 року» (Т.1 а.с.43), 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора навчального закладу, повідомила директора Департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про наявність конфлікту інтересів, оскільки в очолюваному нею закладі на посаді інженера з охорони праці працює ОСОБА_2 , якого змінами в законодавстві віднесено до категорії «близька людина».

На зазначене повідомлення накладено резолюцію «Білецька для врегулювання та зовнішнього контролю» (Т.1 а.с.43).

Як вбачається з Наказу Департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації 4-к від 03.01.2019р. «Про відповідальну особу з питань запобігання та виявлення корупції в департаменті», уповноваженою особою для забезпечення контролю за здійсненням заходів щодо запобігання корупції в департаменті та інших завдань, визначених постановою КМУ від 04.09.2013р. №706, призначено ОСОБА_3 (т.1 а.с.48).

Як вбачається з Наказу Департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації 331-к від 21.12.2021р. «Про утворення комісії щодо зовнішнього контролю з питань врегулювання конфлікту інтересів», створено комісію до складу якої увійшла ОСОБА_3 (Т.1 а.с.49).

Як пояснила апеляційному суду ОСОБА_1 , після повідомлення нею про конфлікт інтересів 25 жовтня 2019 року, конфлікт інтересів було врегульовано шляхом застосування зовнішнього контролю за вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень щодо ОСОБА_2 , а саме, вона мала узгоджувати з ОСОБА_3 всі наміри про преміювання, щодо цієї особи. Для цього вона подавала проекти всіх наказів про преміювання ОСОБА_2 , і лише після погодження Білецької складала та підписувала наказ. Після цього, з метою контролю за відповідністю підписаного наказу з узгодженим проектом, ці документи розглядала комісія щодо зовнішнього контролю з питань врегулювання конфлікту інтересів.

Такі пояснення підтверджуються матеріалами справи:

перед підписанням наказу №40-к від 15.07.2021р. (т.2 а.с.14) вона повідомила начальника Департаменту та ОСОБА_3 про наявність реального конфлікту інтересів подавши проект наказу про преміювання. Проект було погоджено ОСОБА_4 13.07.2021р. (т.2 а.с.52);

перед підписанням наказу №74-к від 29.09.2021р. (т.4 а.с.14-16) вона повідомила начальника Департаменту та ОСОБА_3 про наявність реального конфлікту інтересів подавши проект наказу про преміювання. Проект було погоджено ОСОБА_4 27.09.2021р. (т.4 а.с.54-55);

перед підписанням наказу №99-к від 28.12.2021р. (т.6 а.с.14-16) вона повідомила начальника Департаменту та ОСОБА_3 про наявність реального конфлікту інтересів подавши проект наказу про преміювання. Проект було погоджено ОСОБА_4 23.12.2021р. (т.6 а.с.54-55);

перед підписанням наказу №25-к від 22.03.2022р. (т.8 а.с.14) вона повідомила начальника Департаменту та ОСОБА_3 про наявність реального конфлікту інтересів подавши проект наказу про преміювання. Проект було погоджено ОСОБА_4 18.03.2022р. (т.8 а.с.52);

перед підписанням наказу №44-к від 25.05.2022р. (т.9 а.с.15) вона повідомила начальника Департаменту та ОСОБА_3 про наявність реального конфлікту інтересів подавши проект наказу про преміювання. Проект було погоджено ОСОБА_4 23.05.2022р. (т.10 а.с.52);

перед підписанням наказу №59-к від 27.09.2022р. (т.11 а.с.15-16) вона повідомила начальника Департаменту та ОСОБА_3 про наявність реального конфлікту інтересів подавши проект наказу про преміювання. Проект було погоджено ОСОБА_4 23.09.2022р. (т.11 а.с.54-55).

Також, зазначені обставини підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_3 наданими суду апеляційної інстанції. Окрім іншого вона зазначила, що саме вона готувала лист Департаменту освіти і науки №15/01-13/01 від 20.01.2023р. на запит Управління стратегічних розслідувань. У відповіді вона не згадувала повідомлення ОСОБА_1 та інших працівників щодо кожного наміру винести наказ про преміювання, оскільки вважала, що запит стосується лише повідомлень про конфлікт інтересів, який виник в результаті прийняття на роботу нових працівників. Також вона пояснила, що проекти наказів про преміювання, які надавалися їй на погодження працівниками Департаменту, в тому числі і ОСОБА_1 , не проходили реєстрацію в канцелярії Департаменту з метою дотримання вимог діючого законодавства про нерозголошення конфіденційної інформації. Переконана, що ОСОБА_1 дотрималась всіх вимог встановленого над нею зовнішнього контролю.

Такі показання свідка повністю підтверджується копією листа Департаменту освіти і науки №15/01-13/01 від 20.01.2023р. (т.1 а.с.9) на зворотному боці якого зазначено виконавця «Наталія Білецька».

Відповідно до ст.6 КУпАП, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, забезпечуючи відповідно до Конституції України додержання законів, охорону державного і громадського порядку, прав громадян, координують на своїй території роботу всіх державних і громадських органів по запобіганню адміністративним правопорушенням, керують діяльністю адміністративних комісій та інших підзвітних їм органів, покликаних вести боротьбу з адміністративними правопорушеннями.

Відповідно до ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

2. Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не можуть прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб підлеглих до прийняття рішень, вчинення дій або бездіяльності всупереч закону на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб.

3. Безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Національне агентство у випадку одержання від особи повідомлення про наявність у неї реального, потенційного конфлікту інтересів упродовж семи робочих днів роз`яснює такій особі порядок її дій щодо врегулювання конфлікту інтересів.

4. Безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобов`язаний вжити передбачені цим Законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи.

Відповідно до ст.29 ЗУ «Про запобігання корупції», зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів здійснюється шляхом:

1) усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів;

2) застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень;

3) обмеження доступу особи до певної інформації;

4) перегляду обсягу службових повноважень особи;

5) переведення особи на іншу посаду;

6) звільнення особи.

Відповідно до ст.33 ЗУ «Про запобігання корупції», службові повноваження здійснюються особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняною до неї особи під зовнішнім контролем у разі, якщо усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, обмеження її доступу до інформації чи перегляд її повноважень є неможливим та відсутні підстави для її переведення на іншу посаду або звільнення.

2. Зовнішній контроль здійснюється в таких формах:

1) перевірка працівником, визначеним керівником органу, підприємства, установи, організації, стану та результатів виконання особою завдання, вчинення нею дій, змісту рішень чи проектів рішень, що приймаються або розробляються особою або відповідним колегіальним органом з питань, пов`язаних із предметом конфлікту інтересів;

2) виконання особою завдання, вчинення нею дій, розгляд справ, підготовка та прийняття нею рішень у присутності визначеного керівником органу працівника;

3) участь уповноваженої особи Національного агентства в роботі колегіального органу в статусі спостерігача без права голосу.

3. У рішенні про здійснення зовнішнього контролю визначаються форма контролю, уповноважений на проведення контролю працівник, а також обов`язки особи у зв`язку із застосуванням зовнішнього контролю за виконанням нею відповідного завдання, вчиненням нею дій чи прийняття рішень.

Проаналізувавши встановлені апеляційним судом обставини та наведені норми права, апеляційний суд дійшов висновків, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, що підтвердилось сукупністю досліджених доказів.

При цьому, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 повідомила про конфлікт інтересів після внесення відповідних змін в законодавство.

Рішення про обрання шляху врегулювання конфлікту інтересів приймалося її безпосереднім керівництвом, яке визначило її подальші дії на випадок виникнення реального конфлікту інтересів. Всіх вимог керівника та уповноваженої особи ОСОБА_3 щодо зовнішнього контролю, ОСОБА_1 також дотрималась. Форма повідомлень про реальний конфлікт інтересів була встановлена керівництвом Департаменту освіти і науки під час врегулювання конфлікту інтересів, а ОСОБА_1 лише її дотримувалась.

Що стосується інформації викладеної у листі Департаменту освіти і науки №15/01-13/01 від 20.01.2023р., вона була спростована вищенаведеними доказами.

Оскільки обставини правопорушень викладені протоколах про адміністративні правопорушення спростовуються сукупністю наведених доказів, апеляційний суд дійшов висновків про закриття провадження у даній справі.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 23.05.2023 року відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт