КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., захисника Занудіна С.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Занудіна Сергія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (десять тисяч двісті) грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 12.05.2023 о 18 год. 20 хв. по вул. Бальзака, 2А в м. Києві керував транспортним засобом «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу «Драгер», відповідно до результату тесту ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння (1,21%), тобто порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року, захисник Занудін С.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом; будь-які докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у адміністративних матеріалах відсутні, а відтак в його діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Занудіна С.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за №441359 від 12.05.2023, ОСОБА_1 12.05.2023 о 18 год. 20 хв.по вул. Бальзака, 2А в м. Києві керував транспортним засобом «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу «Драгер», відповідно до результату тесту ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння (1,21%), тобто порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату та час судового засідання, не з`явився.

Захисник Занудін С.М. у суді апеляційної інстанції вказав, що ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкоголь, однак наполягав, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому пояснив, що ОСОБА_1 приїхав на парковку ТЦ «Глобал» на своєму транспортному засобі та з товаришем пішли до парку, а коли повернулися до свого автомобіля, їх побили невідомі люди, які також перебували на парковці біля ТЦ «Глобал». Вказані особи викликали працівників поліції та вказали, що начебто бачили як ОСОБА_1 приїхав на парковку з ознаками алкогольного сп`яніння, продовжував вживати алкогольні напої та гучно слухав музику. Апелянт не заперечував, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, але після того як припаркувався та пішов у парк. При цьому зазначав, що причиною конфлікту стала гучна музика, яку начебто слухав ОСОБА_1 , що і не сподобалось особам, які також перебували на парковці.

Тобто, за таких обставин окремому з`ясуванню з обґрунтуванням належними доказами підлягає обставина «керування» ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджений у судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозапис із нагрудної бодікамери поліцейських не містить будь-яких даних на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Натомість зафіксовано, що працівники поліції приїхали на місце події, коли ОСОБА_1 перебував на парковці, а не в салоні автомобіля. При цьому, на відеозаписі ОСОБА_1 та його товариш мали очевидні сліди побоїв та одразу повідомили працівникам поліції про те, що їх побили та застосували газовий балон невідомі особи за прослуховування, начебто гучно, музики. ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкогольні напої, однак наполягав, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Також обставини перебігу подій, вказані захисником у судовому засіданні, узгоджуються із даними відеозапису з камери спостереження ТЦ «Глобал».

Як убачається із наявного в адміністративних матеріалах рапорту лейтенанта поліції Червань М., працівників поліції на місце події викликали особи, які також перебували на парковці біля ТЦ «Глобал», через те, що ОСОБА_1 під`їхав на транспортному засобі з ознаками алкогольного сп`яніння, продовжував розпивати алкогольні напої та гучно слухати музику.

Однак, з огляду на те, що це лише суб`єктивне сприйняття обставин особами, із якими у ОСОБА_1 стався конфлікт, суд оцінює критично відомості, повідомлені зазначеними особами.

Також посилання працівника поліції в рапорті на те, що відеозаписом зафіксовано рух транспортного засобу, не підтверджує факт керування ним ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

На переконання суду апеляційної інстанції, результат тесту за домопогою технічного приладу «Драгер» підтверджує лише факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на момент його огляду, а не факт керування ним транспортного засобу в такому стані, і адміністративні матеріали не містять інших об`єктивних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Також в рішенні «Коробов проти України» від 21.07.2011 ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджуються зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння дослідженими доказами не підтверджується, як і не спростовується версія сторони захисту

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає правовим позиції ЄСПЛ.

У рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998, ЄСПЛ визначив кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Також у рішенні ЄСПЛ «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 зазначено, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширша, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Отже, суд першої інстанції не дотримався у повній мірі вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (п. 2.9А ПДР України), знівелювавши принцип презумпції невинуватості, закріплений ст. 62 Конституції України.

Суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення про доведеність винності ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9А ПДР України, тобто вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, формально послався на докази, належним чином їх не дослідивши та не оцінивши їх як кожен окремо, так і в їх сукупності.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, а тому постанова суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О. М. Сітайло

Справа № 33/824/4025/2023 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Колегаєва С.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.